OBS: Detta är utgåva 2024.3. Visa senaste utgåvan.
Skatteverket kan registrera att en person har ett eller flera utländska medborgarskap eller att personen är statslös. Att en person är statslös kan ha betydelse vid tillämpningen av bestämmelser i folkbokföringsverksamhetens ärenden. När personens medborgarskap inte går att fastställa ska Skatteverket registrera hen med okänt medborgarskap.
Skatteverket kan registrera att en folkbokförd person har ett eller flera utländska medborgarskap eller att personen är statslös. För en person som är svensk medborgare registrerar Skatteverket dock inte uppgifter om personens eventuella utländska medborgarskap (prop. 1990/91:53 s. 40). Läs mer under rubriken Uppgift om utländskt medborgarskap för en person som är svensk medborgare.
Skatteverket prövar frågor om registrering av utländskt medborgarskap och statslöshet bland annat:
För en person som är statslös gäller särskilda bestämmelser om rätten till förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan (6–8 §§ MedbL) eller efter ansökan (11 § 4 b MedbL). En person som är svensk medborgare kan inte heller förlora sitt medborgarskap vid 22 års ålder om det skulle leda till att personen blir statslös (14 § fjärde stycket MedbL).
Dessa bestämmelser ger uttryck för en utgångspunkt i svensk lagstiftning att statslöshet ska undvikas. Denna utgångspunkt följer också av flera internationella konventioner som Sverige har åtagit sig att följa, bland annat FN:s konvention om begränsning av statslöshet, FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen) och europeiska konventionen om medborgarskap (prop. 1999/2000:147 s. 35 och prop. 2020/21:191 s. 124 f.).
Vid tillämpningen av MedbL ska en person anses som statslös om hen är statslös ”de jure” (prop. 1999/2000:147 s. 75). Statslöshet ”de jure” innebär att personen ”ej av någon stat med tillämpning av dess lagstiftning anses såsom dess medborgare” (artikel 1.1 FN:s konvention angående statslösa personers rättsliga ställning). Personen ska däremot inte anses som statslös vid tillämpningen av MedbL om hen är statslös ”de facto”, vilket innebär att personen är medborgare i ett land men att hen inte står under landets beskydd (prop. 1999/2000:147 s. 75).
En person kan anses som statslös ”de jure” även om hen eventuellt har möjlighet att förvärva utländskt medborgarskap (prop. 1999/2000:147 s. 75).
Skatteverkets uppfattning är att MedbL:s definition av statslöshet också ska gälla vid tillämpningen av FOL. Det betyder att Skatteverket ska registrera en folkbokförd person som statslös om hen är statslös ”de jure”. En person som är statslös ”de facto” blir normalt registrerad som utländsk medborgare eller, om personens medborgarskap inte går att fastställa, med okänt medborgarskap.
När Skatteverket handlägger olika ärenden inom folkbokföringsverksamheten har det ibland betydelse att personen är statslös: