OBS: Detta är utgåva 2014.4. Visa senaste utgåvan.
Här redogörs för förutsättningarna som ska vara uppfyllda för att fast driftställe ska finnas enligt huvudregeln.
Motsvarande regel finns i OECD:s modellavtal artikel 5 p. 1 och 2.
Fast driftställe definieras enligt huvudregeln som en stadigvarande plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis bedrivs (2 kap. 29 § IL). Det finns tre villkor som samtliga ska vara uppfyllda för att fast driftställe ska anses föreligga. Villkoren är följande:
En plats kan vara en lokal eller något annat utrymme. En plats kan också vara en maskin eller annan utrustning. Även en del av ett hem, ett skrivbord i ett annat företags lokaler eller en anvisad plats på ett torg kan innebära att fast driftställe finns. Det spelar ingen roll om den plats där verksamheten bedrivs ägs eller hyrs. Även en otillåtet använd plats kan vara en plats för affärsverksamhet.
En server för internethandel kan i speciella fall anses vara en plats. Högsta Förvaltningsdomstolen har 6 december 2013 avvisat ett förhandsbesked där fråga ställdes om fast driftställe uppkommer i en server som ett utländskt företag förvärvar och placerar i en hyrd lokal i Sverige. Domstolen gör trots avvisningen några principiella uttalanden.
Fast driftställe i en bostad har bedömts föreligga både enligt huvudregeln i 2 kap. 29 § IL och enligt artikel 5 punkt 1 i det nordiska skatteavtalet (RÅ 2009 ref. 91).
Värdepapper, bankkonton eller immateriella rättigheter anses inte vara platser.
Platsen ska användas stadigvarande. Vad som avses med stadigvarande har inte definierats i lagtexten och det finns ingen praxis. Normalt anses dock verksamhet som sträcker sig över en period om sex månader som stadigvarande. Enligt Skatteverket kan en årligen återkommande aktivitet anses stadigvarande om verksamheten bedrivs i Sverige mer än två–tre månader per år. Med återkommande får normalt menas verksamhet under mer än tre år. En verksamhet som pågår i tre månader under en period av tre år innebär således att ett fast driftställe föreligger. Om verksamheten finns här i 3½ månad endast i två år torde det dock inte räcka. Inte heller om den finns här under en tidsperiod som understiger två månader per år.
Om en affärsverksamhet bedrivs i Sverige under endast en säsong kan fast driftställe, enligt Skatteverkets uppfattning, anses föreligga även om verksamheten bedrivs under en kortare period än sex månader. Detta förutsätter att motsvarande verksamhet inte bedrivs i hemlandet, utan att den uteslutande bedrivs i Sverige under hela den aktuella säsongen. Fast driftställe föreligger i sådant fall från första dagen som affärsverksamheten bedrivs.
Det tredje villkoret för att fast driftställe ska uppkomma är att det utländska företagets affärsverksamhet ska bedrivas från den stadigvarande platsen. För att avgöra om affärsverksamhet bedrivs måste företagets kärnverksamhet definieras. Det är kärnverksamheten som, helt eller delvis, ska bedrivas från den stadigvarande platsen. Kärnverksamhet ska vara en väsentlig och betydande del av företagets affärsverksamhet.
Högsta förvaltningsdomstolen har ansett att de olika uttrycken näringsverksamhet och affärsverksamhet i 2 kap. 29 § IL inte innebär någon form av begränsning till näringsverksamhet av visst slag (RÅ 2009 ref. 91).
Till huvudregeln finns en exempellista på vad uttrycket fast driftställe särskilt innefattar (IL 29 § andra stycket). För vart och ett av dessa exempel måste också de tre kriterierna i första stycket vara uppfyllda.
Ett företags kärnverksamhet ska skiljas från aktiviteter som är av förberedande eller biträdande slag, jämför OECD:s modellavtal artikel 5. Till exempel kan arbetsuppgifter vid ett företags ekonomi- eller personalenhet ses som biträdande.
Högsta förvaltningsdomstolen har prövat frågan om vad som avses med fast driftställe enligt intern rätt och skatteavtalet mellan Sverige och Tyskland. Man fann att även om vissa delar av den verksamhet som bedrevs vid kontoret kunde vara sådan förberedande och biträdande verksamhet som avses i artikel 5 punkt 4 e) i skatteavtalet med Tyskland, så kunde verksamheten vid kontoret inte uteslutande anses vara av den arten (RÅ 1998 not. 188) eftersom personalen uppsökte potentiella kunder (se lagen (1992:1193) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Tyskland).
En affärsverksamhet förutsätter att det finns ett vinstsyfte. Det är inte ovanligt att utländska organisationer, t.ex. kyrkor eller vetenskapliga institutioner, bedriver verksamhet utan vinstsyfte i Sverige. Ofta är sådan verksamhet skattebefriad här. Om de samtidigt bedriver affärsverksamhet kan fast driftställe föreligga för den delen. Samma sak gäller för en utländsk stat som har en verksamhet här, t.ex. en turistbyrå.
Bemanningsföretag är vanligt förekommande inom bl.a. städ-, bygg- och vårdsektorn. Ett bemanningsföretags kärnverksamhet består i att skaffa uppdrag, rekrytera personal för uthyrning och bemanna uppdragen. Om företaget även hjälper till att hitta rätt personal för anställning i företag bedriver det dessutom rekryteringsverksamhet. Vid bemanningsuppdrag är det bemanningsföretaget som har avtal med uppdragsgivaren och betalar lön till den uthyrda personalen. Fast driftställe föreligger endast om någon del av bemanningsföretagets funktioner (kärnverksamheten) bedrivs i Sverige – förutsatt att också övriga villkor för fast drfitställe är uppfyllda.