OBS: Detta är utgåva 2014.6. Visa senaste utgåvan.
En bil kan befrias från skatteplikt för trängselskatt med stöd av ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Befrielsen är kopplad till en viss bil, och inte till personen med rörelsehinder.
Den som har beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade, med stöd av lagen med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer, kan ansöka hos Skatteverket om att få en viss bil undantagen från skatteplikt. Skatteverket ska efter en sådan ansökan besluta att bilen är undantagen från skatteplikt för trängselskatt (6 § första stycket LTS).
Om det finns synnerliga skäl ska Skatteverket bevilja undantag för två bilar (6 § första stycket LTS). Anledningen till att två bilar i vissa fall undantas från skatteplikt är att det kan finnas behov av två bilar när flera personer hjälper den rörelsehindrade och dessa bor på olika håll. Som exempel på synnerliga skäl anger lagstiftaren situationen när ett rörelsehindrat barn har föräldrar som inte bor i närheten av varandra (prop. 2006/07:109 21 f.).
Undantaget gäller en viss bil och är inte kopplat till om den rörelsehindrade färdas i bilen eller inte.
Skatteverket anser att när en bil befrias från skatteplikt med stöd av ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade ska befrielsen gälla från och med det datum då ansökan kom in, förutsatt att förutsättningarna för befrielse var uppfyllda vid detta datum. Om förutsättningarna för befrielse uppfylls först vid ett senare datum än då ansökan kom in ska befrielsen gälla från det senare datumet.
Varken lagtext eller förarbeten talar om från vilken tidpunkt befrielsen från skatteplikt ska gälla när Skatteverket bifaller en ansökan. Av lagen krävs dock uttryckligen att man gör en ansökan. Det går även att utläsa att sökanden måste ha beviljats ett parkeringstillstånd för att befrielse ska komma ifråga. En ansökan ska alltså avse ett beviljat tillstånd och det är detta tillstånd som ska läggas till grund för Skatteverkets beslut.
Ett beslut om befrielse från skatteplikt gäller till ett visst angivet datum. Det angivna datumet motsvarar den sista giltighetsdagen för parkeringstillståndet.
H yrkade att hon skulle befrias från den påförda trängselskatten och avgifterna eftersom hon inte visste att det krävdes ett nytt befrielsebeslut när ett gammalt parkeringstillstånd hade ersatts av ett nytt. Skatteverket avslog yrkandet. H överklagade till förvaltningsrätten som fastställde Skatteverkets beslut. H överklagade då till kammarrätten, som gjorde följande bedömning:
Skatteverket får inget meddelande om att ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade har förlängts. Därför finns det ingen möjlighet att automatiskt registrera och förlänga befrielsen från trängselskatt för dem som har beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade och som tidigare har haft befrielse. När H inte fick något beslut i januari 2006 borde H ha kontaktat Skatteverket. H borde även ha undersökt om befrielsen fortfarande gällde när parkeringstillståndet gick ut. Kammarrätten avslog överklagandet (KR 2006-08-31, mål nr 5648-06).
Handläggningstiden mellan ansökan och beslut kan variera, bland annat beroende på behovet av att komplettera ansökningarna. Om befrielse inte anses gälla före beslutsdagen så innebär det att krav kan ställas på Skatteverket att handläggningen sker på ett sådant sätt att handläggningstiden inte utan sakliga skäl förlängs. Det kan som regel inte anses rimligt att rättsverkningarna för den vars ansökan om befrielse beviljas påverkas negativt av ärendets handläggningstid. Om handläggningstiden förlängs som en följd av sökandens eget agerande är det att anse som rimligt att sökanden får bära konsekvenserna av detta. Skatteverket anser att det ska framgå av Skatteverkets beslut när befrielsen börjar gälla.
Som lagstiftningen är utformad är det sökandens ansvar att ansöka om förnyad befrielse när ett beslut om befrielse upphört att gälla. Skatteverket anser att det ligger i sökandens intresse att göra ansökan så fort förutsättningar för detta finns.
En bil kan bara bli befriad från skatteplikt med stöd av ett parkeringstillstånd som har utfärdats enligt trafikförordningen. Det innebär att en bil inte kan befrias från skatteplikt med stöd av ett parkeringstillstånd som är utfärdat i ett annat land.
A har ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade från Storbritannien och ansöker om befrielse från skatteplikt för trängselskatt. Skatteverket beviljar inte ansökan, på grund av att parkeringstillståndet inte är utfärdat enligt trafikförordningen. A överklagar till förvaltningsrätten, som ger honom rätt. Skatteverket överklagar då till kammarrätten, som konstaterar att parkeringstillståndet inte är utfärdat med stöd av den svenska trafikförordningen. Vägverket har rätt att avgöra om utländska parkeringsstillstånd ska gälla i Sverige, och har bestämt att de ska göra det beträffande rätten att parkera. Däremot ska de inte gälla andra förmåner, som befrielsen från trängselskatt. Kammarrättens bedömning är därför att A:s brittiska parkeringstillstånd inte innebär någon möjlighet att undanta en bil från skatteplikt för trängselskatt (6 § LTS). Enligt kammarrätten finns det inte heller någon EG-grundad rätt att få en viss bil befriad från skatteplikt enligt 6 § LTS.
Sammanfattningsvis saknas rättslig grund att befria en viss bil från skatteplikt för trängselskatt med stöd av A:s brittiska parkeringstillstånd. Kammarrätten fastställer Skatteverkets beslut (KRNS 2006-07-04, mål nr 1956-06).
En bil får inte befrias från skatteplikt om det finns en anteckning i vägtrafikregistret om att bilen används i yrkesmässig trafik eller i taxitrafik enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv 96/26/EG, yrkestrafiklagen eller taxitrafiklagen (6 § andra stycket LTS).
Bestämmelsen tar sikte på att förhindra missbruk av aktuella parkeringstillstånd (prop. 2003/04:145 s. 46).