OBS: Detta är utgåva 2014.7. Visa senaste utgåvan.
Inkomst av tjänst kan bli underlag för egenavgifter.
Den som får inkomster för arbete från en självständigt bedriven verksamhet beskattas normalt i inkomstslaget näringsverksamhet. Men om det inte finns något vinstsyfte i verksamheten bedöms den som hobby och beskattas i inkomstslaget tjänst. Även inkomster från tillfälligt bedriven konstnärlig eller vetenskaplig verksamhet beskattas i inkomstslaget tjänst. Exempel på det kan vara den som får royalty från ett tillfälligt författarskap eller från en enstaka uppfinning. Om verksamheten har bedrivits självständigt, dvs. inte på uppdrag åt någon annan, kommer inkomsterna att bli underlag för egenavgifter (3 kap. 4 § SAL). Skulle inkomsten i stället vara ersättning för utfört arbete åt någon annan, blir den underlag för arbetsgivaravgifter (prop. 2000/01:8 s 111).
Om exempelvis en hobbymusiker framför musik vid olika tillställningar utgör de betalningar musikern får för spelningarna ersättning för arbete. Utbetalaren ska då betala arbetsgivaravgifter på ersättningen (2 kap. 10 § SAL).
Om samma musiker också har andra inkomster, t.ex. från försäljning av skivor han låtit spela in eller om han själv arrangerat framträdanden inför publik, utgör inkomsten underlag för egenavgifter. Motsvarande regel om pensionsgrundande inkomst anger att tillfälliga förvärvsinkomster av självständigt bedriven verksamhet utgör inkomst av annat förvärvsarbete vid beräkning av PGI (59 kap. 14 § SFB).
Egenavgifter ska i vissa fall betalas på ersättning för arbete som mottagaren utfört åt en fysisk person eller ett dödsbo. Det gäller belopp som mottagaren ska ta upp i inkomstslaget tjänst och där arbetsgivaravgifter inte ska betalas på ersättningen (3 kap. 5 § SAL). För att mottagaren ska bli skyldig att betala egenavgifter krävs att det kan antas att den sammanlagda avgiftspliktiga ersättningen under året kommer att understiga 10 000 kr och att betalningen inte utgör utgift i en av utgivaren bedriven näringsverksamhet (2 kap. 6 och 7 §§ SAL). Regeln gäller dock inte på ersättningar som en privatperson betalar ut till en god man eller förvaltare eftersom en sådan utgivare i princip alltid ska betala arbetsgivaravgifter.
Bestämmelserna om ersättningar som ges ut av privatpersoner har tillkommit för att göra det lättare för privatpersoner att köpa tjänster för mindre belopp utan att behöva ta ställning till frågan om vem som ska betala socialavgifterna på ersättningen. Den som ger ut ersättningen behöver inte ta reda på om mottagaren har A- eller F-skatt. Utbetalaren ska i vilket fall som helst inte betala arbetsgivaravgifter om de angivna förutsättningarna föreligger.
Forskarstipendium från EU eller Europeiska atomenergigemenskapen är avgiftspliktigt för egenavgifter. Det gäller dock bara under förutsättning att stipendiet inte ges ut av en fysisk person bosatt i Sverige eller av en svensk juridisk person (3 kap. 7 § SAL). Det vanliga är att forskarstipendier ges ut av svenska forskningsinstitutioner och att arbetsgivaravgifter därför ska betalas. Det är endast när det är en utländsk utgivare som mottagaren av stipendiet ska betala egenavgifter.
Den som är godkänd för F-skatt ska betala egenavgifter även på löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete (3 kap. 8 § SAL). Denna bestämmelse är ett undantag från huvudregeln om att den som ger ut ersättning för arbete ska betala arbetsgivaravgifter. Arbetsgivaravgifter ska dock inte betalas om mottagaren är godkänd för F-skatt när ersättningen bestäms eller när den betalas ut (2 kap. 5 § SAL). Även om betalningen är lön i ett anställningsförhållande ska mottagaren betala egenavgifter. För att undvika de problem som kan uppstå i sådana fall ska den som betalar ut ersättning i ett uppenbart anställningsförhållande till en person som har eller åberopar ett godkännande för F-skatt göra en skriftlig anmälan till Skatteverket om förhållandet (10 kap. 14 § SFL). Syftet med anmälningsskyldigheten är i första hand att ge möjlighet för Skatteverket att återkalla godkännandet för F-skatt eller att kombinera det med villkor om att godkännandet inte får åberopas i anställningsförhållanden.
Den som är godkänd för F-skatt ska också betala egenavgifter på annat som utges med anledning av ett avtal om arbete. samt på vissa ersättningar som likställs med ersättning för arbete (3 kap. 8 § sista meningen SAL). Ersättningar som likställs med ersättning för arbete och som är underlag för egenavgifter om mottagaren är godkänd för F-skatt är
Däremot ska egenavgifter inte betalas för ersättning till Försäkringskassan enligt lagen om sjuklön eller ersättning från semesterkassa (jfr punkterna 3 och 5 i 2 kap. 11 § SAL). Skälen till det är att ersättning till Försäkringskassan inte är inkomst för en fysisk person och är därför inte avgiftspliktig för egenavgifter. Beträffande ersättning från semesterkassa är sådan alltid underlag för arbetsgivaravgifter och det även om mottagaren är godkänd för F-skatt (2 kap. 5 § tredje stycket SAL).