OBS: Detta är utgåva 2015.12. Visa senaste utgåvan.
Beroende på typ av föreläggande får vissa förenas med vite, medan det i andra fall krävs att det finns skäl att anta att en förelagd annars inte skulle följa föreläggandet.
Under vissa förutsättningar råder vitesförbud.
För att en myndighet ska ha rätt att förena ett föreläggande med vite krävs det att det finns ett uttryckligt stöd i lag (1 § första stycket Lag [1985:206] om viten). Skatteverkets rätt att för ärenden enligt skatteförfarandelagen förena ett föreläggande med vite finns i 44 kap. 1 och 2 §§ SFL.
I vissa situationer finns det inte något särskilt krav för att ett föreläggande ska få förenas med vite. Det handlar om sådana situationer där den enskilde redan har försummat att fullgöra någon skyldighet, när frågan om ett föreläggande blir aktuell. Det finns därför som regel anledning att anta att ett föreläggande utan vite inte kommer att få någon effekt.
Enligt bestämmelsen i 41 kap. 12 § SFL får Skatteverket förelägga den som revideras att fullgöra de skyldigheter som framgår av 41 kap. 8–11 §§ SFL. Den reviderade har i det läget redan visat sin ovilja mot att fullgöra sina skyldigheter (prop. 2010/11:165 s. 882)(44 kap. 1 § SFL).
Revisionsbeslutet måste också vara i sin ordning för att det ska vara möjligt att rikta ett föreläggande förenat med vite mot den som vid en revision anses missköta sig. När Skatteverkets beslut om revision ansetts oproportionerliga, eftersom det saknats effektiva möjligheter att undanta uppgifter om vad advokaters klientuppdrag avser från granskningen, har det ifrågavarande revisionsbeslutet inte kunnat läggas till grund för ett beslut om vitesföreläggande (HFD 2012 ref. 12).
I syfte att möjliggöra tillsyn över kassaregister får Skatteverket förelägga den som inte fullgör sina skyldigheter att tillhandahålla handlingar och lämna de upplysningar som behövs för tillsynen när Skatteverkets begärt det (42 kap. 5 § andra stycket och 44 kap. 1 § SFL).
Skatteverket får förelägga den som, vid ett kontrollbesök avseende kassaregister, inte tillhandahåller kontrollremsa, uppgifter från journalminne eller tömningskvitto för kontroll av hur försäljningar har registrerats i kassaregistret trots att Skatteverket begärt dessa (42 kap. 7 § andra stycket SFL). Liksom i fallet med revision är den bakomliggande tanken att ”den som ska föreläggas redan har vägrat att fullgöra sina skyldigheter” (prop. 2010/11:165, s. 882 f) (44 kap. 1 § SFL).
Även i andra fall än de som omfattas av 44 kap. 1 § SFL så får ett föreläggande förenas med vite. Då gäller som en särskild förutsättning att det finns anledning att anta att föreläggandet annars inte följs (44 kap. 2 § SFL). Även i dessa fall har den som har förelagts redan visat sin ovilja att fullgöra sina skyldigheter genom sitt förhållningssätt
Det ställs inte några högre krav beträffande de omständigheter som kan innebära en grund för antagandet. Det bör vara tillräckligt att det finns någon omständighet som ger anledning till misstanke om att adressaten är ovillig att följa ett föreläggande utan vite.
Som exempel på föreläggande som får förenas med vite kan nämnas att det i 39 kap. 17 § SFL ges en möjlighet att förelägga en näringsidkare att fullgöra skyldigheten att använda kassaregister. Ett sådant föreläggande får förenas med vite enligt 44 kap. 2 § SFL (prop. 2010/11:165 s. 883).