OBS: Detta är utgåva 2016.2. Visa senaste utgåvan.
En upplagshavare måste ställa säkerhet för lagring m.m. för att kunna hantera alkoholvaror under uppskovsförfarande. Om upplagshavaren dessutom vill flytta varor under uppskovsförfarande ska upplagshavaren även ställa en s.k. flyttningssäkerhet.
Bestämmelserna om flyttningssäkerhet finns i 10 § första och andra stycket och 10 a § LAS och grundar sig på artikel 18 i direktiv 2008/118/EG.
Upplagshavare i Sverige som avser att flytta varor under uppskovsförfarande ska ställa s.k. flyttningssäkerhet hos Skatteverket för betalning av den skatt som kan påföras honom i Sverige eller något annat EU-land vid flyttningen (10 § första stycket LAS).
Flyttningssäkerheten är avsedd att täcka de risker som är förknippade med flyttning av varor under uppskovsförfarande och kan endast tas i anspråk för skattskyldighet som uppkommit på grund av att en flyttning av skattepliktiga varor under uppskovsförfarande inte kommit fram till mottagaren.
Flyttningssäkerheten ska omfatta dels betalning av skatt i Sverige, dels betalning av skatt i annat EU-land. Säkerheten ska vara giltig i samtliga EU-länder (prop. 2009/10:40 s. 165 jämförd med s. 187).
Flyttningssäkerheten ska vara ställd innan flyttningen av varorna påbörjas.
Avsändande upplagshavare ansvarar genom den ställda säkerheten för skatten på varorna till dess att flyttningen avslutats på det sätt som föreskrivs i artikel 20.2 i direktiv 2008/118/EG, d.v.s. till dess att varorna tagits emot på en sådan destination som avses i 7 b § LAS (prop. 2009/10:40 s. 165 jämförd med s. 187).
En upplagshavare som aldrig sänder iväg varor enligt ett uppskovsförfarande behöver inte ställa någon flyttningssäkerhet.
Läs om i vilken form säkerhet kan ställas.
Säkerheten ska uppgå till ett belopp som motsvarar den skatt som i medeltal belöper på de varor som upplagshavaren flyttar under ett dygn. Vid beräkningen av medeltalet ska man bara ta hänsyn till de dygn under ett år då flyttningar av alkoholvaror under uppskovsförfarande sker (10 § andra stycket LAS). Vid uppskovsflyttningar av varor hänförliga till KN-nr 2207 som sker i bulk med fartyg eller via rörledning gäller särskilda regler.
Vid uppskovsflyttningar av varor hänförliga till KN-nr 2207 som sker i bulk med fartyg eller via rörledning ska säkerhet ställas med ett belopp som motsvarar 10 procent av den skatt som belöper på varorna. När man beräknar medeltalet enligt 10 § andra stycket LAS, ska i dessa fall 10 procent av skatten på de varor som omfattas av en sådan flyttning ingå i beräkningsunderlaget (10 a § LAS).
Bestämmelsen i 10 a § LAS innebär ett undantag från de allmänna bestämmelserna om beräkning av flyttningssäkerhet för varor hänförliga till KN-nr 2207, d.v.s. odenaturerad etylalkohol med alkoholhalt av minst 80 volymprocent samt etylalkohol och annan sprit oavsett alkoholhalt om den är denaturerad. Flyttningar med fartyg av etylalkohol som är förpackad på exempelvis flaskor eller fat omfattas inte av undantagsbestämmelsen (prop. 2011/12:155 s. 101).
Ställd säkerhet får tas i anspråk om upplagshavaren inte betalar påförd skatt i rätt tid (10 § andra stycket LAS). Innan säkerheten får tas i anspråk ska upplagshavaren alltså ges tillfälle att betala skatten. För en svensk skattefordran innebär det att säkerheten får tas i anspråk när skatten i fråga förfallit till betalning eller med andra ord när betalningstiden enligt SFL gått ut (prop. 2001/02:127 s. 207).
Säkerheten ska ställas hos Skatteverket, vilket innebär att det är Skatteverket som bestämmer om säkerheten får tas i anspråk. Detta gäller även i fråga om andra EU-länders skattefordringar. Om en upplagshavare har påförts skatt i ett annat EU-land får säkerheten tas i anspråk om skattefordran är befogad och skatten inte betalas i rätt tid. Ett annat EU-land som påfört en svensk upplagshavare skatt och som vill ta säkerheten i anspråk måste alltså vända sig till Skatteverket, som avgör om säkerheten får tas i anspråk. Skatteverket kan i sådant fall vägra att säkerheten får tas i anspråk i de fall där Skatteverket anser att det andra EU-landets skattefordran inte är befogad. Det kan exempelvis vara fråga om oenighet avseende i vilket land beskattning ska ske när varor som flyttas under uppskovsförfarande har försvunnit under flyttningen (prop. 2001/02:127 s. 207).
När det gäller annat EU-lands skattefordran ska frågan om huruvida påförd skatt har betalats i rätt tid avgöras enligt det andra EU-landets regler om betalningstider (prop. 2001/02:127 s. 207−208).
Upplagshavare ska ställa säkerhet för betalning av skatt som kan påföras upplagshavaren enligt 19 § första stycket 1 eller 19 a § LAS.
19 § första stycket 1 LAS omfattar skattskyldighet som inträder för upplagshavaren när:
19 a § LAS omfattar skattskyldighet som inträder för upplagshavaren när varor som flyttats under uppskovsförfarande tas emot av upplagshavaren om
Läs om i vilken form säkerhet kan ställas.
Säkerheten ska lägst uppgå till ett belopp som motsvarar tio procent av skatten på de varor som upplagshavaren vid varje tidpunkt förvarar i sina skatteupplag. Säkerheten ska dock inte understiga ett belopp som motsvarar 75 procent av det högsta belopp som en sådan beräkning medfört under de senaste tre kalendermånaderna (10 § tredje stycket LAS).
Upplagshavaren är skyldig att se till att han vid varje tidpunkt har ställt säkerhet med det belopp som föreskrivs i 10 § tredje stycket LAS. Upplagshavaren är därmed skyldig att ställa ny säkerhet om förhållandena ändrats på sådant sätt att det belopp som säkerhet ställts med inte längre är tillräckligt. Upplagshavare ska anmäla till Skatteverket om grunderna för beräkningen av ställd säkerhet ändras (8 § andra stycket FAS).
Ett godkännande som upplagshavare får återkallas om den säkerhet som upplagshavaren har ställt inte längre är godtagbar (11 § LAS). Om upplagshavaren inte anmäler ändrade förhållanden och inte vid behov inkommer med ny säkerhet när förhållandena ändrats, riskerar han alltså att godkännandet som upplagshavare återkallas.
Det finns dock vissa möjligheter till jämkning av säkerhetsbeloppet (14 a § LAS ).
Skatteverket får ta ställd säkerhet i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid (10 § tredje stycket LAS). Upplagshavaren ska alltså först beredas tillfälle att betala den skatt som påförs honom innan säkerheten får tas i anspråk. Säkerheten får tas i anspråk när skatten i fråga förfallit till betalning eller med andra ord när betalningstiden enligt SFL gått ut (prop. 2001/02:127 s. 208).
Säkerheten ska kunna tas i anspråk under minst sex månader från den dag beslutet om återkallelse träder ikraft, om godkännandet som upplagshavare återkallas (10 § fjärde stycket LAS).
Varor som under uppskovsförfarande, t.ex. i ett skatteupplag, blivit fullständigt förstörda eller oåterkalleligen gått förlorade och därigenom blivit oanvändbara som punktskattepliktiga varor på grund av varornas beskaffenhet, oförutsedda händelser eller force majeure är undantagna från skatteplikt (7 § första stycket 7 LAS). Detta innebär att en säkerhet aldrig behöver tas i anspråk för sådana lagerbrister.
Om en godkänd upplagshavare försätts i konkurs övergår godkännandet till konkursboet (11 a § första stycket LAS).
Det finns inget undantag för ett konkursbo när det gäller upplagshavares skyldighet att ställa säkerhet för de varor som ska flyttas enligt uppskovsförfarandet. Detta innebär att konkursboet är skyldigt att ställa flyttningssäkerhet (prop. 2013/14:10 s. 123).
Upplagshavare som är konkursbo behöver dock inte ställa säkerhet enligt 10 § tredje stycket LAS, dvs. för lagring m.m. (11 a § tredje stycket LAS).