OBS: Detta är utgåva 2016.2. Visa senaste utgåvan.
Inbetalningar och andra tillgodoförda belopp räknas av mot skulderna inom ett skattekonto i en viss ordning.
Skattekontot krediteras dels då någon betalar in pengar till kontot, dels då Skatteverket exempelvis
Huvudregeln för avräkning inom ett skattekonto är att betalningar och andra tillgodoförda belopp räknas av från den sammanlagda skulden på kontot (62 kap. 11 § SFL).Avräkningsregeln är en central bestämmelse för skattekontot. Kreditposterna räknas inte av mot någon specifik skatt. En betalare kan inte heller begära det. I stället räknas betalningar och tillgodoförda belopp av mot den sammanlagda skatteskulden på kontot (prop. 2010/11:165 s. 1023 f.).
Inbetalda och tillgodoförda belopp räknas varje månad av i följande ordning:
Avräkningen inom ett skattekonto sker automatiskt i samband med att kontot stäms av under den första helgen varje månad. Innan Skatteverket avräknar mot fordringar som lämnats till Kronofogden för indrivning, reserveras vissa belopp som hindrats från återbetalning av specifika skäl.
På skattekontot minskar den totala skulden hos Kronofogden genom avräkningen mot poster som lämnats för indrivning. I Kronofogdens register räknas kreditposterna av mot den äldsta restförda skulden först, enligt 19 § lag (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.
Det finns särskilda regler för avräkning i samband med kreditering av omprövning och anstånd med skatter som lämnats för indrivning.
När Skatteverket ger anstånd med betalningen av en specifik skatt eller när en fordran sätts ned eller undanröjs, skapas en kreditpost. Den posten hålls samman med den specifika skatten den hör ihop med. Skatteskulden återtas alltså från indrivning om den har lämnats för indrivning och inte är betald (70 kap. 5 § SFL).
Omräkningen eller anståndet kan ge en större nedsättning än vad som behövs för att täcka den obetalda delen av skulden. Det som inte behövs för att täcka den obetalda skulden räknas av inom kontot enligt den vanliga ordningen för avräkning.
En anledning till undantaget är att man behöver komma till rätta med problem vid skattebyten (prop. 2010/11:165 s. 527).
Med skattebyte menas att en kreditering på kontot räknas av från en annan debiterad skatt än den som krediteringen hörde ihop med. Skattebyten är en följd av att avräkningen inom skattekontot sker mot den sammanlagda skulden på kontot och inte mot skulden för en specifik skatt. Vid anstånd och nedsättning i samband med att en skatt eller avgift omprövas ska den debitering som tidigare gjorts möta nedsättningen eller anståndsbeloppet. Posterna på kontot ska hållas samman. Läs om återtagande av fordran här i 70 kap. 5 § SFL.
I vissa situationer behöver det gå att konstatera om en viss skatt är betald eller inte. Här följer några exempel på sådana situationer:
När en domstol i ett mål om företrädaransvar beslutar om ansvar för specifika skatter och avgifter som har förfallit till betalning en viss period behöver man utreda om just den skatten är betald. I mål om företrädaransvar får ansvar bara dömas ut för obetalda skatter och avgifter som uppkommit under en period som företrädaren var ansvarig för.
När en viss obetald skatt eller avgift preskriberas tas hela den preskriberade fordran tekniskt bort från skattekontot men den finns kvar i en sidorutin. Inga indrivningsåtgärder får vidtas sedan fordran har preskriberats. Om den obetalda preskriberade skulden till Skatteverket minskar genom en omprövning ska inget belopp betalas ut. Skatteverket registrerar omräkningen på skattekontot. För att förhindra att omräkningen leder till en felaktig återbetalning återläggs den preskriberade fordran på skattekontot för att möta upp den kreditering som omräkningen orsakar.
När Kronofogden begär handräckning i utlandet måste Kronofogden kunna ange exakt för vilken skatt eller avgift de begär handräckning för och att den är obetald. Avtalen om handräckning omfattar inte alla skatter.