OBS: Detta är utgåva 2018.11. Sidan är avslutad 2023.
Bestämmelserna om distansförsäljning reglerar omsättningsland vid viss omsättning av varor där säljaren transporterar varor från ett annat EU-land till Sverige eller från Sverige till annat EU-land. Ett vanligt exempel på distansförsäljning är e-handel med varor till privatpersoner.
En vara som ska transporteras till Sverige från ett annat EU-land är i vissa fall omsatt inom landet trots att varan inte finns här när transporten till köparen påbörjas, enligt bestämmelsen om distansförsäljning till Sverige (5 kap. 2 § första stycket 4 ML samt andra stycket ML).
Bestämmelsen motsvaras av artiklarna 33−34 i mervärdesskattedirektivet.
En vara som inte är ett nytt transportmedel eller en punktskattepliktig vara är omsatt inom landet om (5 kap. 2 § första stycket 4 ML)
Från denna regel finns vissa undantag, se nedan.
Kravet på att köparen inte ska göra ett unionsinternt förvärv innebär att bestämmelsen endast kan vara tillämplig vid försäljning av dessa varor till någon av följande köpare i Sverige (jämför 2 a kap. 3 § första stycket 3 och andra stycket ML):
Andra köpare gör alltså, i motsvarande situation, ett unionsinternt förvärv.
Tröskelvärdet (320 000 kr) ska beräknas som det sammanlagda beloppet för leveranser, exklusive mervärdesskatt (jfr artikel 34 i mervärdesskattedirektivet).
Bestämmelsen om omsättningströskel ska tolkas så att det föreligger en frigräns fram till, men inte t.o.m. den omsättning som medför att gränsvärdet (320 000 kr exklusive mervärdesskatt) överskrids. Denna och därefter följande omsättningar under kalenderåret och det närmast följande året ska anses ha gjorts i Sverige. (Se Riktlinjer från EU:s mervärdesskattekommitté 1998, punkten 4. Riktlinjen har införts som artikel 14 i rådets genomförandeförordning [EU] nr 282/2011.)
Om tröskelvärdet inte har överskridits och säljaren inte heller har begärt frivilligt inträde anses varan omsatt utomlands (5 kap. 1 § första stycket ML). Varan är närmare bestämt omsatt i det EU-land där varan finns när transporten till köparen påbörjas och säljaren ska redovisa mervärdesskatt på försäljningen i enlighet med vad som gäller i det EU-landet.
En säljare i ett annat EU-land startar en webbshop för försäljning av datorer med tillbehör. Webbshopen riktar sig till svenska konsumenter. Vid köp ansvarar säljaren för transporten av varan från det andra EU-landet till Sverige. Säljaren har inte begärt att få bli registrerad i Sverige för sin distansförsäljning till svenska privatpersoner (frivilligt inträde).
Under januari år 1 omsätter säljaren 80 datorer till privatpersoner i Sverige. Omsättningarna uppgår till ett sammanlagt värde av 318 000 kr (exklusive mervärdesskatt i det andra EU-landet). Säljaren gör i februari år 1 ytterligare en omsättning för 4 000 kr (exklusive mervärdesskatt). De 80 första omsättningarna är enligt bestämmelserna i 5 kap. ML gjorda utomlands. Den 81:a omsättningen, genom vilken omsättningströskeln överskrids, är en omsättning inom landet. Samtliga påföljande omsättningar under år 1 och under nästa kalenderår (år 2) är också gjorda i Sverige, enligt 5 kap. 2 § första stycket 4 ML och 5 kap. 2 § andra stycket ML.
Även om omsättningströskeln inte har överskridits, så kan en säljare välja att bli beskattad i Sverige för omsättningen av varor. Säljaren måste då ha uppfyllt de villkor som det land där transporten påbörjas har för att omsättningen inte ska anses vara gjord i det landet (5 kap. 2 § andra stycket ML). Det är alltså nödvändigt att ta hänsyn till hur avsändarlandet har behandlat säljarens omsättningar (prop. 2013/14:27 s. 37–38).
En omsättning av en punktskattepliktig vara är omsatt inom landet om
För punktskattpliktiga varor finns inte någon omsättningströskel. Omsättningen av punktskattepliktiga varor är alltså gjord inom landet oavsett försäljningsbelopp (5 kap. 2 § första stycket 4 ML).
Att köparen måste vara en privatperson beror på att bestämmelsen om distansförsäljning endast gäller om köparen inte gör ett unionsinternt förvärv. Andra köpare än privatpersoner gör alltså i motsvarande situation ett unionsinternt förvärv av den punktskattepliktiga varan (jämför 2 a kap. 3 § första stycket 2 ML).
Bestämmelsen om distansförsäljning gäller inte vid omsättning av nya transportmedel som transporteras av säljaren från ett annat EU-land till Sverige (5 kap. 2 § första stycket 4 ML). Beskattning sker i dessa fall alltid genom ett unionsinternt förvärv (2 a kap. 3 § första stycket 1 ML).
Bestämmelsen om distansförsäljning till Sverige kan inte tillämpas i följande fall:
En generell förutsättning för att bestämmelsen om distansförsäljning ska vara tillämplig är att varorna transporteras från ett annat EU-land till Sverige av säljaren eller för dennes räkning. Bestämmelsen gäller alltså inte när köparen transporterar varan till Sverige eller när transporten sker för köparens räkning. Omsättningen är i sådana fall gjord utomlands (5 kap. 1 § första stycket ML jämförd med 5 kap. 2 § första stycket 1 ML).
Skatteverket har tagit ställning till skattskyldighet för vissa punktskatter när varor skickas från ett annat EG-land till privatpersoner i Sverige. Ställningstagandet gäller bl.a. elektronisk handel och annan postorderhandel. Skatteverket anser att det i vissa fall är möjligt med genomsyn vid bedömning av om transporten sker av säljaren eller för dennes räkning. Denna bedömning kan även vara till ledning för en bedömning på mervärdesskatteområdet.
Kammarrätten har tagit ställning till och gjort genomsyn av en transaktionskedja där livsmedel beställdes från Tyskland av svenska privatpersoner för leverans genom ett svenskt företag. Det svenska företaget ansågs som säljare till de svenska kunderna och därmed som en sådan distansförsäljare som avses i 5 kap. 2 § första stycket 4 samt andra stycket ML (KRNS 2003-12-23, mål nr 7582-01). Skatteverket delar Kammarrättens bedömning.
Kammarrätten har bedömt att ett utländskt bolag ska anses som skattskyldigt för mervärdesskatt i Sverige för omsättning av varor till privatpersoner i Sverige. Omsättningen översteg omsättningströskeln 320 000 kr. Kunderna beställde varorna via internet. Frågan gällde om det var köparen eller säljaren som ansvarade för transporten till Sverige. I samband med beställningen gavs kunden valmöjlighet att antingen själv hämta varan eller ge bolaget en fullmakt att ordna med transporten hem till kunden. Kammarrätten konstaterade bl.a. att säljaren var i intressegemenskap med förmedlaren av transporten, att säljaren var kundens motpart om varan skadades eller förlorades under transporten och att säljarens helhetslösning i många fall var en förutsättning för att kunder från Sverige skulle köpa varorna. Kammarrätten ansåg att det vid en helhetsbedömning fick anses att varorna transporterats till Sverige för säljarens räkning. Att säljaren debiterat tysk mervärdesskatt föranledde ingen annan bedömning (KRNS 2007-09-10, mål nr 3636-06). Skatteverket delar Kammarrättens bedömning.
När en omsättning är gjord i Sverige enligt reglerna om distansförsäljning (5 kap. 2 § första stycket 4 ML) anses överföringen av varorna hit från ett annat EU-land inte som ett unionsinternt förvärv (2 a kap. 7 § andra stycket 6 ML).
En vara som ska transporteras från Sverige till ett annat EU-land är i vissa fall omsatt utomlands, även om varan finns här i landet när transporten till köparen påbörjas, enligt bestämmelsen om distansförsäljning till annat EU-land (5 kap. 2 a § 1 ML).
En omsättning av en vara är gjord utomlands om
Bestämmelsen är utformad med utgångspunkt i att samtliga medlemsstater har infört bestämmelser som motsvarar artikel 33–34 i mervärdesskattedirektivet i sin nationella lagstiftning.
Varje medlemsland har fastställt en omsättningströskel för distansförsäljning av varor som inte är nya transportmedel eller punktskattepliktiga varor.
Vid försäljning av sådana varor till en privatperson i ett annat EU-land (eller annan person som inte gör ett unionsinternt förvärv i det landet) kan säljaren bli skyldig att registrera sig till mervärdesskatt där på grund av distansförsäljningen. Det gäller under förutsättning att det är säljaren som ansvarar för transporten från Sverige till kunden i det andra EU-landet och att det aktuella EU-landets omsättningströskel överskrids. Omsättningen är i så fall gjord utomlands (5 kap. 2 a § 1 ML).
Nedan ser du en tabell med de tröskelvärden som tillämpas i respektive EU-land.
Land |
Omsättningströskel | |
---|---|---|
Nationell valuta |
Värde i euro | |
Belgien |
35 000 EUR |
|
Bulgarien |
70 000 BGN |
35 791 EUR |
Cypern |
35 000 EUR |
|
Danmark |
280 000 DKK |
37 668 EUR |
Estland |
35 000 EUR |
|
Finland |
35 000 EUR |
|
Frankrike |
35 000 EUR |
|
Grekland |
35 000 EUR |
|
Irland |
35 000 EUR |
|
Italien |
35 000 EUR |
|
Kroatien |
270 000 HRK |
36 231 EUR |
Lettland |
35 000 EUR |
|
Litauen |
35 000 EUR |
|
Luxemburg |
100 000 EUR |
|
Malta |
35 000 EUR |
|
Nederländerna |
100 000 EUR |
|
Polen |
160 000 PLN |
37 154 EUR |
Portugal |
35 000 EUR |
|
Rumänien |
118 000 RON |
26 135 EUR |
Slovakien |
35 000 EUR |
|
Slovenien |
35 000 EUR |
|
Spanien |
35 000 EUR |
|
Storbritannien |
70 000 GBP |
82 489 EUR |
Sverige |
320 000 SEK |
33 794 EUR |
Tjeckien |
1 140 000 CZK |
42 189 EUR |
Tyskland |
100 000 EUR |
|
Ungern |
35 000 EUR |
|
Österrike |
35 000 EUR |
(Informationen i tabellen är hämtad från EU-kommissionens hemsida, senast uppdaterad i april 2017.)
Hur en omsättningströskel i ett annat land ska förstås framgår av det landets bestämmelser. Bestämmelser om omsättningströskel finns i artikel 34 i mervärdesskattedirektivet och artikel 14 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011.
En svensk säljare har även möjlighet att beskatta omsättningen i destinationslandet trots att omsättningströskeln i det landet inte har överskridits. Skatteverket anser att en säljare som vill utnyttja denna möjlighet inte behöver något särskilt tillstånd från Skatteverket. När säljaren är registrerad till mervärdesskatt för en sådan omsättning i destinationslandet anses omsättningen gjord i destinationslandet och inte i Sverige (5 kap. 2 a § 1 ML).
Vid omsättning av en punkskattepliktig vara där säljaren ansvarar för transporten från Sverige till en köpare som är privatperson i annat EU-land, kan säljaren bli skyldig att registrera sig till mervärdesskatt för omsättningen enligt de regler som gäller där för s.k. distansförsäljning. Omsättningen är i så fall inte gjord i Sverige (5 kap. 2 a § 1 ML). Omsättningen anses äga rum i destinationslandet oavsett försäljningsbelopp. Någon beloppsgräns (omsättningströskel) gäller alltså inte vid omsättning av punktskattepliktiga varor
Om köparen av de punktskattepliktiga varorna är någon annan än en privatperson är utgångspunkten att omsättningen är undantagen från skatteplikt och att köparen gör ett unionsinternt förvärv i destinationslandet.
Omsättning av nya transportmedel omfattas inte av bestämmelserna om distansförsäljning. Bestämmelsen i 5 kap. 2 a § 1 ML är alltså inte tillämplig vid en sådan försäljning. En sådan omsättning av ett nytt transportmedel är undantagen från skatteplikt och köparen beskattas för ett unionsinternt förvärv i destinationslandet.
Precis som vid distansförsäljning till Sverige är bestämmelsen om distansförsäljning till annat EU-land i 5 kap. 2 a § 1 ML inte avsedd att gälla vid viss omsättning av varor. Det gäller i följande fall:
Om säljaren inte redan är registrerad till mervärdesskatt i destinationslandet för omsättning vid distansförsäljning har säljaren bevisbördan för att denne är skyldig att vara registrerad där för sådan försäljning.
Vid omsättning av en vara som inte är punktskattepliktig ska säljaren alltså kunna visa att omsättningströskeln i det andra landet har överskridits. Kan säljaren inte styrka detta har omsättningen ägt rum i Sverige enligt 5 kap. 2 § första stycket 1 ML.
En svensk säljare som vill registrera sig i destinationslandet utan att omsättningströskeln överskridits (frivilligt inträde) kan bli ombedd att visa upp ett intyg att Sverige godtar detta förfarande. Skatteverket kan då i ett brevsvar till företaget ange att Skatteverket inte har något att invända mot detta.
Högsta förvaltningsdomstolen har fastställt ett förhandsbesked som bland annat gällde mervärdesskattekonsekvenser av det så kallade hattracksförfarandet vid flygresor. Köparen beställde varorna från ett företag i Sverige före avresan. Varorna förvarades under resan i flygplanets lastutrymme. Överlämnandet och godkännandet av varorna och betalningen skedde först sedan köparen lämnat flygplanet på destinationsorten. Företaget var registrerat för mervärdesskatt för den aktuella omsättningen i destinationslandet, som var ett annat EU-land. Skatterättsnämnden ansåg att förfarandet inte innebär att varorna omsätts på luftfartyg enligt bestämmelsen i 5 kap. 2 b § ML. Huvudregeln i 5 kap. 2 § första stycket 1 ML var inte heller tillämplig på förfarandet, men däremot bestämmelsen om distansförsäljning i 5 kap. 2 a § 1 ML. Varorna var alltså inte omsatta i Sverige och företaget var därför inte skattskyldigt i Sverige på grund av förfarandet (RÅ 2000 not. 11).
Skatterättsnämnden har i ett förhandsbesked bedömt omsättningsland i ett fall där en resenär förbeställde en vara i Sverige som transporterades till destinationsorten inom EU, innan resenären företog flygresan dit. Varorna överlämnades till flygresenären ombord på flygplanet när planet hade landat på destinationsorten och avstigning av övriga resenärer hade påbörjats. Säljaren var registerad för försäljningen av varorna i destinationslandet och köparen var inte skattskyldig för förvärvet. Eftersom varorna inte fanns ombord under den flygresa som resenären företog ansåg nämnden att 5 kap. 2 b § ML inte var tillämplig. De förbeställda varorna hade avskilts för respektive köpare i Sverige. Transporten fick därför anses påbörjad i Sverige. Med hänsyn härtill och då de övriga förutsättningar för en tillämpning av 5 kap. 2 a § 1 ML var för handen skulle varorna inte anses omsatta i Sverige. (SRN 2014-05-16, dnr 12-13/I). Skatteverket delar Skatterättsnämnden uppfattning.
Läs mer om liknande fall med förebeställda varor vid flygresor där varan överlämnas i plomberad förpackning till köparen ombord på flygplanet på sidan Omsättning ombord på tåg, fartyg och luftfartyg.
När en vara transporteras från Sverige till ett annat EU-land utan att rätten att som ägare förfoga över varan övergår till någon annan är detta att betrakta som en överföring.
Överföring som sker i samband med distansförsäljning som är omsatt utomlands enligt 5 kap. 2 a § 1 ML ska dock inte redovisas i en periodisk sammanställning (6 § sjätte strecksatsen SKVFS 2009:38 i dess lydelse enligt SKVFS 2010:23)