OBS: Detta är utgåva 2018.2. Visa senaste utgåvan.
I vissa situationer ska Skatteverket vägra att gå med på ett underhandsackord även om en ackordsuppgörelse kan vara ekonomiskt fördelaktig för staten.
När det gäller ackord för sådana offentligrättsliga fordringar som omfattas av BorgL är det lagstiftarens avsikt att staten ska ha ett något annorlunda förhållningssätt än andra borgenärer. Visserligen är det en självklar utgångspunkt för varje borgenär att ett ackord ska innebära en ekonomisk fördel för denne. Men för statens del får prövningen inte inskränka sig till enbart en snäv ekonomisk jämförelse mellan vad som erbjuds i ackordslikvid och vad staten kan få på annat sätt, t.ex. genom verkställighet hos Kronofogden, genom konkursutdelning eller genom personligt betalningsansvar. Skatteverket ska desssutom försäkra sig om att ett underhandsackord inte är olämpligt från allmän synpunkt. När det gäller ackord för fysiska personer som inte är näringsidkare är utrymmet för ett ackord begränsat, eftersom en utbredd möjlighet för fysiska personer att få ackord skulle kunna påverka den allmänna betalningsmoralen. Ett underhandsackord för fysiska personer som inte är näringsidkare får därför som regel anses vara olämpligt från allmän synpunkt, men utifrån omständigheterna i det enskilda fallet finns det ändå vissa möjligheter till ackord för privatpersoner.
I slutet av 1990-talet infördes därför ett uttryckligt lagstöd för att staten kan vägra att anta ett ackordsförslag trots att detta rent ekonomiskt skulle vara det bästa alternativet. Bland omständigheter som talar mot ett ackord nämndes i förarbetena särskilt brottsligt eller annat illojalt förfarande från företagsledningens sida (prop. 1997/98:65 s. 60).
Här kommer vi att ge exempel på omständigheter som ska påverka bedömningen. Vissa omständigheter bör väga tyngre vid bedömningen än andra. Vidare kan i ett ackordsärende förekomma omständigheter som i och för sig inte utesluter en ackordsuppgörelse men som bör höja ackordsprocenten till borgenärskollektivet.
Har gäldenären (eller företrädaren) dömts för skattebrott eller andra ekonomiska brott bör ackord inte beviljas. Samma sak gäller om Skatteverket har gjort en brottsanmälan. Inte bara anmälan om brott utan redan misstanke om ekonomisk brottslighet kan utesluta möjligheten till ackord. Skatteverket ska dock göra en utredning och bedömning om de bakomliggande omständigheterna i varje enskilt fall.
Om det finns förutsättningar att döma en företagsledare till näringsförbud talar detta starkt mot ackord, även om grunden för näringsförbudet inte är ett brott.
För att Skatteverket ska kunna anta ett förslag om ackord bör ackordssökanden ha fullgjort sin redovisningsskyldighet.
Eventuella skatteprocesser bör vara avslutade innan ackord kan medges. Skatteverket bör medverka till att skatteprocesser avslutas så fort som möjligt.
Om sökanden medvetet har underlåtit att betala skatter och avgifter för att i stället kunna betala andra borgenärer, så påverkar detta statens inställning negativt. En omständighet som kan tyda på detta är att skatteskulderna är oproportionerligt stora i förhållande till storleken på övriga skulder och till verksamhetens omfattning.
Om gäldenären har använt pengar som borde använts för skatteinbetalning till spekulation är det en omständighet som talar mot att staten ska gå med på en ackordsuppgörelse. Med spekulation menas då högt risktagande som äventyrat statens rätt som borgenär. Även när skuldsättningen har sin grund i spekulativt agerande kan det vara olämpligt från allmän synpunkt att medge ett ackord. Så kan t.ex. vara fallet om gäldenären på ett överdrivet chansartat sätt bundit upp sig för höga lönekostnader, som verksamheten inte förmått bära.
Bedömningen bör påverkas av om ackordssökanden haft tidigare avbetalningsplaner hos Kronofogden och hur dessa skötts.
Om sökanden vid något tidigare tillfälle beviljats ackord kan detta vara en försvårande omständighet som bör vägas in vid bedömningen.
Om sökanden tidigare har förekommit i konkurssammanhang så påverkar detta möjligheten till en ackordsuppgörelse på ett negativt sätt. Är sökanden ett bolag så gäller detta även om företrädaren eller närstående bolag förekommit i sådana sammanhang.
Om ansökan om ackord avser ett aktiebolag där verksamheten bedrivits efter det att likvidationsplikt inträtt kan detta påverka utgången i ärendet.
Ackordsansökan kan ha föregåtts av en betalningsinställelse men det behöver inte vara så. Huruvida betalningsinställelse gjorts ska alltid utredas för att klarlägga hur övriga borgenärer hanterats. Om betalningsinställelse inte har skett kan eventuellt andra borgenärer ha gynnats på statens bekostnad.
Omständigheter som tyder på att det finns återvinningsbara transaktioner talar för att ansökan bör avslås och att återvinningsfrågan får utredas inom ramen för konkurs.
Om ackordssökanden fört över tillgångar till närstående eller på något annat sätt har undanhållit sina tillgångar från utmätning bör Skatteverket ta hänsyn till detta vid bedömningen.
För att minska skulderna bör i första hand närstående, såväl privatpersoner som bolag, helt avstå från sina fordringar utan kompensation. Om gäldenären är ett aktiebolag bör villkorade aktieägartillskott omvandlas.
Det bör räknas till ackordssökandens nackdel om gäldenärens företrädare har tagit ut lön, arvode eller pension som belastat företaget och som uppenbarligen överstiger vad som kan anses skäligt med hänsyn till företrädarens arbetsinsats, verksamhetens lönsamhet och omständigheterna i övrigt.
En grundläggande förutsättning för att kunna rekonstruera en verksamhet genom ackord är att det finns förutsättningar att i fortsättningen bedriva den lönsamt. Gäldenären ska inte riskera att på nytt hamna i betalningssvårigheter. Det kan vara så att överetablering inom en viss bransch har varit en starkt bidragande orsak till gäldenärens problem. Detta bör beaktas vid bedömningen av företagets framtid.
Det har diskuterats om ett ackordsförslag ska kunna avslås enbart på den grunden att ett sådant ackord skulle kunna rubba konkurrensen på marknaden. I förarbetena anges att konkurrensförhållandena kan vara sådana att det framstår som stötande att godta ackordet (prop. 1997/98:65 s. 78).
Vilken effekt företagets framtida verksamhet kan ha för konkurrerande företag kan dock inte inverka på bedömningen. Det ska inte vara svårare att få ett ackord av det skälet att företaget verkar i en konkurrensutsatt bransch. En annan sak är att konkurrensskäl kan ha medverkat till att verksamheten bedrivits på ett spekulativt sätt, vilket gör att det framstår som stötande att medge ett ackord.
Vissa typer av näringsverksamhet kräver någon form av auktorisation eller tillstånd, t.ex. advokatverksamhet, revisionsverksamhet, åkeriverksamhet och restauranger med utskänkningstillstånd. Vid prövningen bör Skatteverket beakta om gäldenären efter ett genomfört ackord uppfyller de krav som gäller för auktorisationen eller tillståndet.