OBS: Detta är utgåva 2018.2. Visa senaste utgåvan.
För att förstå en finansiell rapport är det viktigt att känna till dels hur tillgångar, skulder, intäkter och kostnader definieras, dels när de ska redovisas i balans- respektive resultaträkningen.
Först när BFN beslutade om K3-regelverket fick svensk redovisning ett ramverk som definierar de grundläggande begrepp som finansiell rapportering bygger på. IASC beslutade 1989 om en Föreställningsram för utformning av finansiella rapporter, men den har aldrig fått status av att vara en rekommendation utan har endast utgjort en grund för IASB när de tagit fram standarder och gjort uttalanden. Dåvarande Redovisningsrådet gjorde dock en översättning av föreställningsramen. I K3 finns nu i kapitel 2 ett regelverk som behandlar grundläggande principer och värderingsgrunder och som innehåller definitioner och kriterier för att redovisa en tillgång, skuld, intäkt eller kostnad i balansräkningen respektive resultaträkningen.
Även om definitioner och kriterier bara finns i K3, är dessa allmängiltiga och tjänar som stöd även i andra situationer när man ska avgöra om det finns en tillgång, skuld, intäkt eller kostnad att redovisa.
En tillgång är en resurs, t.ex. en maskin som används i produktionen av varor, över vilken företaget har det bestämmande inflytandet till följd av inträffade händelser, t.ex. genom köpet av maskinen, och som förväntas ge upphov till ett inflöde av resurser som innefattar framtida ekonomiska fördelar, därför att de varor som maskinen producerar säljs (BFNAR 2012:1 punkt 2.12). En tillgångs ekonomiska fördelar utgörs av dess möjlighet att direkt eller indirekt bidra till flödet av likvida medel till företaget. Dessa kan komma från användning eller avyttring av tillgången eller genom kostnadsbesparingar.
Företagets förpliktelser kan delas in i tre olika kategorier beroende på graden av sannolikhet att förpliktelsen behöver infrias: skuld, avsättning och ansvarsförbindelse.
En skuld är en befintlig förpliktelse för företaget, till följd av inträffade händelser, som förväntas ge upphov till ett utflöde av resurser som innefattar ekonomiska fördelar (BFNAR 2012:1 punkt 2.13). Ett viktigt kännetecken på en skuld är att företaget har en befintlig förpliktelse att agera eller prestera på ett visst sätt. Förpliktelsen kan vara legal eller informell.
En avsättning är en skuld som är oviss vad gäller förfallotidpunkt eller belopp. För att en avsättning ska redovisas ska det finnas en befintlig förpliktelse till följd av en inträffad händelse som sannolikt kommer att kräva ett utflöde av ekonomiska fördelar, och detta utflöde kan uppskattas tillförlitligt (BFNAR 2012:1 punkt 21.4).
En ansvarsförbindelse är en möjlig förpliktelse, till följd av inträffade händelser, vars förekomst endast kommer att bekräftas av att en eller flera osäkra händelser, som inte helt ligger inom företagets kontroll, inträffar eller uteblir.
En ansvarsförbindelse kan också vara en befintlig förpliktelse till följd av inträffade händelser, men som inte redovisas som skuld eller avsättning eftersom det inte är sannolikt att ett utflöde av resurser kommer att krävas för att reglera förpliktelsen.
Det är också en ansvarsförbindelse om förpliktelsens storlek inte kan beräknas med tillräcklig tillförlitlighet (BFNAR 2012:1 punkt 21.14).
En intäkt är en ökning av ekonomiska fördelar under ett räkenskapsår till följd av inbetalningar, av en ökning av tillgångars värde eller av en minskning av skulders värde som medför en ökning av det egna kapitalet. Tillskott från ägare som ökar det egna kapitalet är inte en intäkt (BFNAR 2012:1 punkt 2.16).
En kostnad är en minskning av ekonomiska fördelar under ett räkenskapsår till följd av utbetalningar, av en minskning av tillgångars värde eller av en ökning av skulders värde som medför en minskning av det egna kapitalet. Överföringar till ägare som minskar det egna kapitalet är inte en kostnad (BFNAR 2012:1 punkt 2.17).
En tillgång eller skuld ska redovisas i balansräkningen och en intäkt eller kostnad ska redovisas i resultaträkningen, endast om de ekonomiska fördelar som är förknippade med respektive post sannolikt kommer att tillfalla eller lämna företaget i framtiden. Postens anskaffningsvärde eller värde ska också kunna mätas på ett tillförlitligt sätt (BFNAR 2012:1 punkt 2.18).
I kommentaren till punkten står det att det inte är tillåtet att låta bli att redovisa poster som uppfyller kriterierna i punkten med hänvisning till att förhållandet framgår i en upplysning om vilka redovisningsprinciper som tillämpas, i en notupplysning eller via någon annan form av information.
Det första kriteriet för att en post ska redovisas är sannolikheten för att något ska inträffa. Sannolikt innebär att något är mer troligt än inte (BFNAR 2012:1 punkt 2.19). Begreppet tar sikte på den osäkerhet i det in- respektive utflöde av framtida ekonomiska fördelar som är förknippade med bedömningen av om och hur en post ska redovisas. När graden av osäkerhet ska bedömas, ska detta ske på basis av information som är tillgänglig den dag då den finansiella rapporten ska avges. Bedömningen ska göras individuellt för varje enskild post eller för en grupp när det gäller poster som är individuellt obetydliga.
Det andra kriteriet är att postens anskaffningsvärde eller värde ska kunna mätas på ett tillförlitligt sätt. Detta kan innebära att värdet måste uppskattas. Rimliga uppskattningar är en del av bokslutsarbetet och undergräver inte tillförlitligheten. Om en rimlig uppskattning undantagsvis inte kan göras, ska posten inte redovisas i balans- eller resultaträkningen.
En utgift ska redovisas som tillgång i balansräkningen om det bedöms som sannolikt att ekonomiska fördelar till följd av utgiften kommer att tillföras företaget under efterföljande räkenskapsår. Om det inte bedöms som sannolikt, ska utgiften i stället kostnadsföras i resultaträkningen. Av punkt 2.18 andra stycket framgår dessutom att redovisning av intäkter och kostnader är en direkt följd av om, och i så fall till vilket värde, tillgångar och skulder ska redovisas. Detta är innebörden av den s.k. balansansatsen.