OBS: Detta är utgåva 2018.2. Visa senaste utgåvan.
Vid inkomstbeskattningen ska hänsyn tas till händelser som inträffar efter balansdagen om händelsen påverkar en post där beskattningen styrs av god redovisningssed. Hur händelsen ska beaktas avgörs av vilken normgivning företaget i det enskilda fallet följer.
I företagens redovisning ska hänsyn tas till händelser som inträffar efter balansdagen men före bokslutet eller årsredovisningen beslutas och undertecknas. Det gäller sådana händelser som bekräftar ett förhållande som förelåg redan på balansdagen.
För de poster där beskattningstidpunkten styrs av god redovisningssed har redovisningsnormgivningen betydelse vid beskattningen (14 kap. 2 § IL). Detta gäller även för händelser efter balansdagen. I de allra flesta fall anger god redovisningssed att sådana händelser som inträffar efter balansdagen men bekräftar ett förhållande som förelåg redan på balansdagen ska beaktas.
De företag som enligt 6 kap. 1 eller 3 §§ BFL ska avsluta sin löpande bokföring med en årsredovisning eller ett årsbokslut ska vid upprättandet av balansräkning, resultaträkning och noterna beakta händelser efter balansdagen (2 kap. 4 § punkt 3 b ÅRL). Bokföringsnämnden (BFN) har i ett yttrande som finns med i RÅ 2006 ref. 63 uttalat att bestämmelsen i 2 kap. 4 § ÅRL om händelser efter balansdagen visserligen endast gäller förluster och förpliktelser och inte tillgångar. Enligt BFN får dock bestämmelsen anses ge uttryck för en allmän redovisningsmässig princip om att beakta händelser efter balansdagen även vad gäller tillgångar.
Detta gäller som huvudregel inte för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut. Dessa ska, förutom vid värdering av kundfordringar och övriga fordringar i punkt 6.58 och 6.64 i BFNAR 2006:1, inte ta hänsyn till händelser efter balansdagen när de upprättar sitt förenklade årsbokslut.
En vanlig fråga vid beskattningen är värdering och nedskrivning av kundfordringar. Upplysningar som ger ytterligare information om ett förhållande som fanns på balansdagen ska beaktas. Det innebär att grunden till betalningsoförmågan alternativt tvisten avseende fordran ska vara hänförlig till det gångna räkenskapsåret eller tidigare räkenskapsår för att nedskrivning ska kunna ske och en nedskrivning baseras på information som framkommer mellan balansdagen och den dag då de finansiella rapporterna undertecknas. Läs mer om värdering av kundfordringar.