OBS: Detta är utgåva 2018.3. Visa senaste utgåvan.
Den betalningsskyldige har rätt till muntlig förhandling i förvaltningsrätten och kammarrätten och domstolen ska upplysa den betalningsskyldige om denna rätt.
Förvaltningsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig förhandling i ett mål om den betalningsskyldige begär det. Domstolen behöver dock inte hålla någon muntlig förhandling om ansökan om betalningssäkring kommer att avslås eller om beslutet om betalningssäkring kommer att upphävas (46 kap. 12 § första stycket SFL). Domstolen måste upplysa den skattskyldige om hans eller hennes rätt att begära muntlig förhandling (46 kap. 12 § andra stycket SFL).
I den nu upphävda 8 § BtsL kunde muntlig förhandling nekas om det var uppenbart obehövligt. Avsikten med denna regel var att domstolen skulle kunna underlåta att hålla muntlig förhandling t.ex. när den betalningsskyldige upprepade gånger, utan några egentliga skäl, begär att muntlig förhandling ska hållas (prop. 1989/90:3 s. 45). Vid införandet av SFL ansågs det vara viktigare att reglerna om rätten till muntlig förhandlning var anpassade till motsvarande bestämmelser om muntlig förhandling i mål om företrädaransvar (59 kap. 18 § SFL) och särskilda avgifter (67 kap. 13 § SFL). Bestämmelsen har därför ingen motsvarighet i SFL (prop. 2010/11:165 s. 913).
Om domstolen avslår en begäran om muntlig förhandling får inte domstolen sedan bifalla en ansökan eller avslå en begäran om hävning utan att först hålla muntlig förhandling (prop. 2010/11:165 s. 913).
Denna ovillkorliga rätt till muntlig förhandling gäller inte för Skatteverket. Det finns dock inget som hindrar att Skattverket yrkar på muntlig förhandling. Ett sådant yrkande ska bifallas om en muntlig förhandling är till fördel för utredningen eller främjar ett snabbt avgörande (9 § FPL).