OBS: Detta är utgåva 2019.6. Visa senaste utgåvan.
Det finns uppgifter som inte får begäras in genom förelägganden.
Vid revision, bevissäkring, tillsyn över kassaregister eller kontrollbesök finns särskilda bestämmelser om undantag av handling.
Ett föreläggande som gäller kontroll av uppgifts- eller dokumentationsskyldighet eller som är ett föreläggande enligt 37 kap. 11 § SFL får inte omfatta
Bestämmelsen i 47 kap. 1 § SFL omfattar de förelägganden som gäller kontroll av uppgifts- eller dokumentationsskyldighet, s.k. kontrollförelägganden som sker med stöd av bestämmelserna i 37 kap. 6–10 §§ SFL.
När Skatteverket genomför en utredning genom att ställa en fråga till den enskilda i stället för att sända ett formellt föreläggande, så gäller givetvis samma begränsningar eftersom en fråga inte får avse mer uppgifter än vad som är tillåtet för förelägganden.
Bestämmelsen omfattar också förelägganden som sker med stöd av 37 kap. 11 § SFL som avser när Skatteverket har fått en begäran om informationsutbyte från ett annat land. Föreläggandet sker för att hämta in de uppgifter som Skatteverket behöver för att kunna fullgöra sina skyldigheter antingen enligt lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska Unionen i fråga om beskattning eller enligt ett avtal som medför skyldighet att utbyta upplysningar i skatteärenden.
Begränsningarna i 47 kap. 1 § SFL omfattar även föreläggande som sker med anledning av begäran om informationsutbyte som har stöd i antingen rådets förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri eller med stöd av rådets förordning (EU) nr 389/2012 om administrativt samarbete i fråga om punktskatter. Av rådsförordningarna följer nämligen att för det land som ska kunna lämna den information som avses så ska den tillfrågade myndigheten göra de administrativa utredningar som behövs för att få fram informationen och gå till väga som om den agerade för egen räkning eller på begäran av en annan myndighet i den egna medlemsstaten. Det innebär t.ex. att de bestämmelser i SFL som gäller kontroll av uppgifts- eller dokumentationsskyldighet tillämpas vid en sådan begäran.
Bestämmelsen i 47 kap. 1 § SFL omfattar inte
Följande förelägganden omfattas inte heller av 47 kap. 1 § SFL utan de omfattas i stället av övriga bestämmelser i 47 kap. SFL (prop. 2010/11:165 s. 923).
Av bestämmelserna i 37 kap. SFL framgår att föreläggandena får avse en begäran om att lämna uppgift. I det begreppet inkluderas även att Skatteverket får förelägga om att visa upp en handling eller att lämna över en kopia av handling. Det rör sig enbart om två olika sätt att lämna en uppgift (prop. 2010/11:165 s. 921).
Förelägganden som omfattas av 47 kap. 1 § SFL får inte avse uppgifter som finns i en sådan handling som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § RB (47 kap. 1 § första stycket SFL).
Av 27 kap. 2 § RB framgår bl.a. att en handling inte får tas i beslag om det kan antas att dess innehåll är sådant att den som i sin yrkesutövning har tystnadsplikt, d.v.s. inte får höras som vittne om det uppgifterna i handlingen avser, och handlingen innehas av denne eller av den till vars förmån tystnadsplikten gäller.
Då samma regler gäller vid granskning i form av revision, bevissäkring, tillsyn över kassaregister och kontrollbesök så finns en utförligare beskrivning i avsnittet Undantag av granskning om vilka handlingar som inte får tas i beslag.
Förelägganden som omfattas av 47 kap. 1 § SFL får inte avse en uppgift som har ett betydande skyddsintresse om det finns särskilda omständigheter som gör att uppgiften inte bör komma till annans kännedom. Det betydande skyddsintresset gäller bara under förutsättning att skyddsintresset är större än uppgiftens betydelse för Skatteverkets kontroll (47 kap. 1 § andra stycket SFL). Uppgifter som har ett betydande skyddsintresse kan exempelvis avse:
Om uppgiftens betydelse för kontrollen väger tyngre än skyddsintresset får ett föreläggande avse dessa uppgifter trots att de begärda uppgifterna har ett betydande skyddsintresse. Det är den förelagde som får visa att den efterfrågade uppgiften har ett betydande skyddsintresse medan Skatteverket får argumentera för att kontrollens intresse väger tyngre.
Då samma regler gäller vid granskning i form av revision, bevissäkring, tillsyn över kassaregister och kontrollbesök så finns det en utförligare beskrivning om vilka handlingar som har ett betydande skyddsintresse som är större än kontrollintresset i avsnittet Undantag av handlingar från granskning.
Bestämmelsen i 47 kap. 1 § SFL reglerar vilka uppgifter ett föreläggande inte får avse. De förelägganden som avses i 47 kap. 1 § SFL omfattas inte av de övriga bestämmelserna i samma kapitel om möjligheten att begära undantag från kontrollen. Om den som är föremål för föreläggandet anser att detta omfattar uppgifter som Skatteverket inte får förelägga om, finns i stället möjlighet att begära omprövning av föreläggandet. Den som har förelagts med vite kan även överklaga föreläggandet.
Om den enskilda anser att Skatteverkets föreläggande avser uppgifter som den enskilda vill ska undantas från föreläggandet, kan denne begära omprövning av beslutet om föreläggande. Omprövning sker med stöd av bestämmelserna i 66 kap. SFL. En begäran om omprövning ska ha kommit in inom två månader från den dag då den som beslutet avser fick del av det (66 kap. 7 § andra stycket 4 SFL).
Notera att ett föreläggande utan vite bara kan omprövas, inte överklagas (67 kap. 5 § första stycket 2 SFL).
Den som föreläggs med vite, vid skrivbordsutredning eller vid revision, kan begära omprövning eller överklaga vitesföreläggandet och kan i bägge fallen åberopa att föreläggandet omfattar uppgifter som ska undantas. De förutsättningar som gäller för undantag enligt 47 kap. 1 § SFL ska tillämpas även vid begäran omprövning eller ett överklagande av ett vitesföreläggande (prop. 2010/11:165 s. 435 f. och 920).
En begäran om omprövning ska ha kommit in inom två månader från den dag då den som beslutet gäller fick del av det (66 kap. 7 § andra stycket 6 SFL).
Ett överklagande ska ha kommit in inom två månader från den dag då den som beslutet gäller fick del av det (67 kap. 12 § andra stycket 5 SFL).