OBS: Detta är utgåva 2019.6. Sidan är avslutad 2021.
Vid bedömning av beskattningsland är det viktigt att först avgöra om transaktionen avser en vara eller en tjänst. Här finner du exempel på hur den bedömningen ska göras.
Frågan om det är en vara eller en tjänst som omsätts har betydelse för bl.a. bedömningen av beskattningsland, skatteplikt och skattesats.
Med vara förstås materiella ting, bland dem fastigheter och gas, samt värme, kyla och elektrisk kraft. Med tjänst förstås allting annat som kan tillhandahållas (1 kap. 6 § ML, artikel 14, 15 och 24.1 i mervärdesskattedirektivet). Nedan finner du exempel på några vanligt förekommande transaktioner och bedömningar av om det är en vara eller en tjänst som omsätts. Fler exempel finner du på sidan Ett eller flera tillhandahållanden.
När en vara tillhandahålls tillsammans med installation eller montering av varan (en tjänst) kan tillhandahållandet bedömas som antingen en vara eller en tjänst. Läs mer om Monteringsleverans.
Med elektronisk handel avses såväl beställning som leverans av varor och tjänster som sker elektroniskt. Vid elektronisk handel kan en beställning över elektroniska nät resultera antingen i en leverans på elektronisk väg (online), d.v.s. med hjälp av tråd, radio, optiska eller andra elektroniska medel, eller en leverans på icke elektronisk väg (offline), d.v.s. på traditionellt sätt, t.ex. personligen, med post, eller med något distributionsföretag.
När produkter som exempelvis information, program, spel, bilder, filmer eller musik levereras på elektronisk väg (online) sker inte någon leverans av ett materiellt ting. Det är därför inte en leverans av en vara. Leveranser som sker online är alltså alltid en leverans av en tjänst. För sådana tillhandahållanden gäller reglerna om beskattningsland för tjänster. Det kan exempelvis vara fråga om att en köpare får åtkomst till webbplatser, program, spel, bilder, databaser, filmer eller musik, eller får rätt att ladda ned sådana produkter via ett elektroniskt nät. Att köparen, efter leveransen online, själv har möjlighet att med egen utrustning materialisera den köpta produkten, exempelvis genom en utskrift eller överföring till DVD-skiva eller liknande fysiskt medium medför inte att det som levererats online är en vara.
Försäljning eller uthyrning av fysiska publikationer och bilder samt standardprogram, spel, filmer eller musik på CD- eller DVD-skivor eller liknande fysiska media, är försäljning eller uthyrning av varor. Det är i dessa fall fråga om materiella ting som levereras till köparen. Att beställningen av varan sker via ett elektroniskt nätverk, exempelvis internet, ändrar inte det faktum att det är fråga om en försäljning eller uthyrning av en vara (se artikel 7 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 samt bilaga I till den).
När det gäller programvara till bl.a. datorer blir bedömningen olika beroende på om det är standardprogram eller skräddarsydda program.
Med standardprogram avses program som är allmänt tillgängliga för användare och som dessa har möjlighet att använda efter begränsad instruktion. Till denna kategori hör program som används i person- och hemdatorer för ordbehandling, kalkylering, spel m.m. Tillhandahållande av standardprogram anses normalt utgöra en varuomsättning när tillhandahållandet sker på ett fysiskt medium som t.ex. en CD. Om ett program tillhandahålls online är det en omsättning av en tjänst.
Med skräddarsydda program avses program som utvecklas på beställning av en användare efter specifika krav från denne. Till-handahållande av sådana program anses alltid utgöra en tjänsteomsättning. Detta gäller även om det utförda arbetet presenteras för beställaren på ett fysiskt medium (vara) i form av t.ex. ett USB-minne.
Kammarrätten har funnit att kostnader för att ta fram ett verktyg i vissa fall kan anses som underordnat varan. Frågan gällde kostnader för framtagning av verktyg som inte levererats till kunden i ett annat EU-land. Verktyget togs fram efter instruktioner av kunden och användes uteslutande för att tillverka ett visst antal av en viss vara. Varorna såldes till ett annat EU-land. Kostnaden för verktyget var att anse som en kostnadskomponent som ingick i priset för den av verktyget tillverkade varan och därmed underordnad varan (KRNG 2005-12-30, mål nr 7561-03 och 7563-03). Skatteverket delar Kammarrättens uppfattning.