OBS: Detta är utgåva 2020.14. Visa senaste utgåvan.
En person kan under vissa förutsättningar byta till ett befintligt efternamn, d.v.s. ett efternamn som används eller har använts i Sverige.
Med byte till ett befintligt efternamn menas byte till ett namn som används eller tidigare har använts som efternamn i Sverige. En förutsättning för byte till ett befintligt efternamn är att namnet inte kan förvärvas med stöd av någon bestämmelse om familjerättsliga förvärv enligt 4–12 eller 30 § PNL. Byte sker då i administrativ ordning i stället för familjerättslig ordning (13 § första stycket PNL).
Byte till ett befintligt efternamn innebär som regel byte till ett efternamn som personen har anknytning till. Det kan exempelvis vara en familjehemsförälders efternamn som inte kan förvärvas enligt 11 § PNL, eftersom personen är vuxen. Det kan också vara fråga om ett efternamn som burits för länge sedan i personens släkt, som hen inte kan förvärva familjerättsligt (jfr prop. 2015/16:180 s.102).
Ansökan om byte till ett befintligt efternamn görs till Skatteverket (3 § PNL och 13 § första stycket PNL). Ansökningsavgiften är 1 800 kr (3 § första stycket 2 PNF) och det finns inget hinder för upprepade byten.
När Skatteverket har för avsikt att godkänna en ansökan om ett befintligt efternamn så ska ansökan i vissa fall kungöras i Post- och Inrikes Tidningar innan Skatteverket fattar beslut (41 § PNL).
När inget av undantagen i 16–19 §§ PNL är aktuella ska Skatteverket pröva om det befintliga efternamnet kan förväxlas med andra namn och kännetecken. Skatteverkets prövning görs mot de förväxlingsrisker som finns uppräknade i 15 § PNL, den s.k. hinderkatalogen. Reglerna för förväxlingsprövningen är desamma som vid byte till ett nybildat efternamn.
En ansökan om byte till ett befintligt efternamn ska inte prövas mot bestämmelsen i 14 § PNL. Skatteverket prövar därmed inte om det sökta efternamnet används som förnamn eller om det finns några språkliga hinder mot namnet och inte heller om namnet kan väcka anstöt eller leda till obehag eller om namnet i övrigt är olämpligt som efternamn.
Skatteverket ska begära in yttrande av en myndighet eller någon annan om det behövs för att pröva ett namns lämplighet med hänsyn till språkliga eller andra förhållanden eller namnets förenlighet med namnskyddet (40 § PNL). Med stöd av denna bestämmelse begär Skatteverket in yttranden från, bland annat, Institutet för språk och folkminnen (Isof) och Riddarhuset.
Om det finns hinder mot ett byte till ett befintligt efternamn enligt 15 § PNL kan ett byte i undantagsfall ändå beviljas om det finns särskilda skäl (13 § första stycket PNL).
Det är tillåtet att byta till ett efternamn som ingen person bär i dag men som en eller flera personer har möjlighet att förvärva familjerättsligt enligt PNL i framtiden. Detta eftersom skyddsvärdet för en sådan latent rätt till ett efternamn inte anses vara lika högt som när någon faktiskt bär efternamnet (prop. 2015/16:180 s. 49).