OBS: Detta är utgåva 2022.13. Visa senaste utgåvan.
Kategori 3 (K3) är huvudregelverket när företagen ska upprätta en årsredovisning. Regelverket gäller alla företagsformer. Här kan du läsa om utgångspunkterna för K3-regelverket. Du kan även läsa om hur regelverket förhåller sig till årsredovisningslagen och om hur en situation som inte är reglerad ska lösas.
Du får här veta de viktigaste principerna i regelverket och du behöver läsa regelverket för en fullständig bild.
BFNAR 2012:1 Årsredovisning och koncernredovisning (K3) är huvudregelverket för de företag som är skyldiga att upprätta en årsredovisning enligt 6 kap. 1 § BFL. Det gäller dock inte företag som ska upprätta en redovisning baserad på internationella redovisningsregler enligt IAS-förordningen (Europaparlamentets och rådets förordning [EG] nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder). Företag som omfattas av IAS-förordningen ligger utanför Bokföringsnämndens normgivning i frågor om att upprätta årsredovisning och koncernredovisning. Dessa företag ska följa Rådet för finansiell rapporterings rekommendation Redovisning för juridiska personer. Företag som frivilligt valt att tillämpa rekommendationen från Rådet för finansiell rapportering får inte heller tillämpa K3 (BFNAR 2012:1 punkt 1.3).
K3 ska inte heller tillämpas av de mindre företag som har valt att tillämpa de förenklade redovisningsreglerna i K2 Årsredovisning (BFNAR 2016:10 Årsredovisning i mindre företag).
Det allmänna rådet BFNAR 2012:1 gäller för samtliga företagsformer. Det har därför kompletterats med ett särskilt kapitel för stiftelser (kapitel 36) och ett för ideella föreningar och registrerade trossamfund (kapitel 37) för att tillgodose deras särart.
Regelverket innebär inga begränsningar av ÅRL:s regler.
Utgångspunkten vid arbetet med K3 har varit IASB:s regelverk för små och medelstora företag (International Financial Reporting Standards for Small and Medium-sized Entities) (IFRS for SMEs) och ÅRL. Arbetet har även påverkats av sambandet mellan redovisningen och beskattningen samt den befintliga redovisningsnormgivningen, vilket har lett till avvikelser från IFRS for SMEs.
Reglerna i det allmänna rådet utgår från att en koncernredovisning ska upprättas (BFNAR 2012:1 punkt 1.4). Reglerna ska även tillämpas i den juridiska personen. Ibland finns det särskilda regler som får användas i den juridiska personen. Vilka dessa är framgår i början av varje kapitel. Anledningen till att det finns särskilda regler för juridiska personer är sambandet mellan redovisningen och beskattningen.
Utgångspunkten för regelverket är att det ska vara enkelt och anpassat till användarens behov.
Reglerna som företaget behöver när det ska upprätta årsredovisningen respektive koncernredovisningen finns i det allmänna rådet med tillhörande vägledning. I annat fall finns hänvisningar till andra allmänna råd som får tillämpas (BFNAR 2012:1 punkt 1.7). Målet är att regelverket ska vara heltäckande. Det allmänna rådet ska tillämpas i sin helhet. Det innebär att man inte får tillämpa någon annan normgivning än när det det anges i det allmänna rådet (BFNAR 2012:1 punkt 1.4).
För räkenskapsår som avslutas den 31 mars 2020 eller senare får företagen även tillämpa Bokföringsnämndens allmänna råd (BFNAR 2020:1) om vissa redovisningsfrågor med anledning av coronaviruset (BFNAR 2012:1 punkt 1.7).
Det allmänna rådet är principbaserat i motsats till K1-regelverket respektive K2-regelverket som är regelbaserade. Att regelverket är principbaserat innebär att redovisningsreglerna ger uttryck för vissa principer och inte i detalj beskriver hur en situation ska redovisas. Situationen ska redovisas utifrån de principer som de olika reglerna ger uttryck för.
K3 har ingen särskild uppställningsform för årsredovisningens olika delar utan hänvisar till de uppställningsformer som följer av 3 kap. 3 § ÅRL.
K3 bygger på en balansansats. Det innebär att man först prövar om en post är balansgill, d.v.s. om det finns förutsättningar att ta upp posten på balansräkningen som tillgång eller skuld. Om posten inte ska tas upp på balansräkningen ska den i stället påverka resultatet och vara en post i resultaträkningen.
I kapitel 2 i K3 finns ett ramverk för hur företaget ska upprätta de finansiella rapporterna. Kapitlet behandlar grundläggande principer och värderingsgrunder samt grundläggande definitioner och kriterier för att upprätta de finansiella rapporterna.
Ett företag som är mindre enligt 1 kap. 3 § ÅRL och som har valt att använda huvudregelverket K3 när de ska upprätta årsredovisningen, har möjlighet att använda vissa lättnadsregler. I ÅRL finns vissa regler om t.ex. kassaflödesanalys och upplysningar som endast gäller större företag. Ett mindre företag som tillämpar K3 kan utnyttja lättnadsreglerna i ÅRL och t.ex. inte upprätta en kassaflödesanalys. Däremot måste ett mindre företag redovisa uppskjuten skatt enligt K3 (BFNAR 2012:1 punkt 29.1). Värderingsreglerna är i övrigt samma för alla som tillämpar K3.
Om det allmänna rådet inte ger tillräcklig vägledning för att man ska kunna redovisa en transaktion eller annan händelse, anges i det allmänna rådet en turordning för hur man ska söka ledning.
I första hand ska man söka ledning i bestämmelser i det allmänna rådet som behandlar liknande eller relaterande transaktioner, händelser och förhållanden. I andra hand ska man söka ledning i definitioner, grundläggande principer samt värderingen av och kriterierna i kapitel 2.
Eftersom det allmänna rådet är principbaserat är utgångspunkten att de flesta oreglerade frågor kan lösas utifrån dessa två grunder. Om någon vägledning inte skulle finnas i dessa grunder får man söka vägledning i de internationella redovisningsstandarder som anges i IAS-förordningen (BFNAR 2012:1 punkt 1.5).