OBS: Detta är utgåva 2022.13. Visa senaste utgåvan.
Utländska beskattningsbara personer som är skattskyldiga för mervärdesskatt i Sverige och som är etablerade utanför EU ska företrädas av ett särskilt ombud för mervärdesskatt (momsombud) som är godkänt av Skatteverket. Det gäller dock inte om de är etablerade i ett annat nordiskt land.
En utländsk beskattningsbar person är en beskattningsbar person som inte är etablerad i Sverige, d.v.s. inte har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe i Sverige och inte heller är stadigvarande bosatt eller stadigvarande vistas här (1 kap. 15 § ML).
Läs mer om begreppen etablerad, utländsk och beskattningsbar person.
Utländska beskattningsbara personer som är skattskyldiga för mervärdesskatt i Sverige och som är etablerade i ett land med vilket Sverige inte har en särskild överenskommelse om ömsesidigt bistånd för indrivning av skattefordringar och utbyte av information i skatteärenden måste ha ett ombud (6 kap. 2 och 3 §§ SFL). Utländska beskattningsbara personer som inte är skyldiga att ha ett ombud kan frivilligt välja att utse ett (jfr 6 kap. 3 § SFL).
Bestämmelserna motsvaras av artikel 204 i mervärdesskattedirektivet. Se också punkt 7 i ingressen till rådets direktiv 2000/65/EG.
Med särskild överenskommelse om ömsesidigt bistånd för indrivning av skattefordringar och utbyte av information i skatteärenden menas en överenskommelse som är likartad med den som föreskrivs i
Förutom EU:s överenskommelser så har Sverige även överenskommelser med Danmark, Finland inklusive Åland, Färöarna, Grönland, Island och Norge. Det innebär i praktiken att det bara är utländska beskattningsbara personer från länder utanför EU och utanför Norden som måste ha ombud (prop. 2001/02:28 s. 42).
EU och Storbritannien har under 2020 tagit fram ett handels- och samarbetsavtal (brexit). Enligt Skatteverkets bedömning har det avtalet inte en räckvidd som är likartad med den som föreskrivs i 6 kap. 3 § SFL. Jämför kommissionens genomförandebeslut (EU) 2021/942 vad gäller fastställande av förteckningen över tredjeländer med vilka unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd som har ett liknande tillämpningsområde som rådets direktiv 2010/24/EU och rådets förordning (EU) nr 904/2010. Det innebär att beskattningsbara personer från Storbritannien måste företrädas av ett ombud enligt 6 kap. 2 § SFL.
Bestämmelserna om ombud för utländska beskattningsbara personer i 6 kap. 2 och 3 §§ SFL gäller inte för den som tillämpar tredjelandsordningen.
Ombudet ska vara godkänt av Skatteverket (6 kap. 2 § första stycket SFL).
För att ombudet ska kunna fullgöra sin funktion och underlätta kontakterna mellan den utländska beskattningsbara personen och Skatteverket måste ombudet finnas i Sverige. Den som enligt definitionen i 1 kap. 15 § ML själv är en utländsk beskattningsbar person kan därför inte godtas som ombud för en annan utländsk beskattningsbar person. Skatteverket bör endast godkänna en fysisk person som ombud om personen är bosatt eller stadigvarande vistas här i landet. För ett ombud som är juridisk person bör krävas att den har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe i Sverige (prop. 2010/11:165 s. 712).
Ombudet ska också ha en fullmakt av den beskattningsbara person som ombudet företräder (6 kap. 2 § första stycket SFL).
Skatteverkets blankett ”Power of attorney/Vollmacht/Procuration/Fullmakt”, SKV 5703, kan användas för att ge fullmakt. Fullmakten ska sändas in till Skatteverket i samband med anmälan om registrering till mervärdesskatt för den utländska beskattningsbara personen.
I de fall ombudet är en juridisk person har vanligtvis en eller flera fysiska personer hos den juridiska personen fått uppdraget att utföra de uppgifter som framgår av bestämmelsen i 6 kap. 2 § SFL. Vem som kan tilldelas detta uppdrag får enligt Skatteverkets uppfattning anses följa av den möjlighet styrelsen har att enligt aktiebolagslagen (ABL) delegera uppgifter till en eller flera av styrelsens ledamöter eller till andra. Om styrelsen delegerar uppgifter ska den handla med omsorg och fortlöpande kontrollera om delegationen kan upprätthållas (8 kap. 4 § ABL). Delegationen får inte innebära att stryrelsens ansvar och tillsynsskyldighet överlåts på någon annan. Styrelsen måste enligt Skatteverkets mening bibehålla möjligheten att göra tillsyn och kontroll över personen som får uppgiften delegerad till sig. Så länge det är fråga om resurser som ingår i bolagets organisation på olika sätt och som faller under styrelsens ansvar bör det i sig inte spela någon roll om personen är tillsvidareanställd, provanställd, visstidsanställd eller inhyrd konsult.
Ombudet ska svara för redovisningen av mervärdesskatt och i övrigt företräda den utländska beskattningsbara personen i frågor som gäller mervärdesskatt (6 kap. 2 § första stycket SFL). Ombudet är alltså den som enligt 26 kap. 2 § SFL ska lämna mervärdesskattedeklarationer för den utländska beskattningsbara personens räkning.
Ombudet är alltså också skyldigt att företräda den utländska beskattningsbara personen i andra frågor som gäller mervärdesskatt. Det innebär att ombudet på uppdrag av den utländska beskattningsbara personen exempelvis kan begära omprövning av fastställd mervärdesskatt eller företräda sin huvudman när det gäller att lämna uppgifter till grund för företagets registrering till mervärdesskatt. Det finns inte något hinder för ombudet att företräda den utländska beskattningsbara personen i frågor som gäller redovisningsperioder före den tidpunkt då ombudet utsetts.
Ombudet är inte skattskyldigt eller betalningsskyldigt för den utländska beskattningsbara personens mervärdesskatt i Sverige, det är alltid den utländska beskattningsbara personen själv som är skattskyldig och betalningsskyldig.
Ombudets skyldighet att svara för redovisningen av mervärdesskatt för den utländska beskattningsbara personens räkning gäller bara den verksamhet som medför skattskyldighet för mervärdesskatt i Sverige. Om den utländska beskattningsbara personen därutöver har en annan verksamhet som inte medför skattskyldighet för mervärdesskatt är ombudet inte ansvarigt för redovisningen av den verksamheten (prop. 2010/11:165 s. 712).
Underlag (dokumentation) för Skatteverkets kontroll av redovisningen ska finnas tillgänglig hos ombudet (6 kap. 2 § andra stycket SFL).
Ombudet ska inte vara registrerat till mervärdesskatt utan det är den utländska beskattningsbara personen själv som ska registreras enligt 7 kap. 1 § första stycket 3 SFL.
Ombudet kan skriva under den utländska beskattningsbara personens anmälan för registrering till mervärdesskatt. Men det gäller endast när den utländska beskattningsbara personen är skattskyldig enligt ML. Ombudet kan därför inte skriva under anmälan när den gäller en utländsk beskattningsbar person som vill bli skattskyldig enligt 1 kap. 2 d § ML. I sådana fall är det alltså den utländska beskattningsbara personen själv som ska skriva under anmälan.
Om den utländska beskattningsbara personen också har utsett ett deklarationsombud får det ombudet inte företräda den beskattningsbara personen i frågor som gäller mervärdesskatt. Det är alltid ombudet för den utländska beskattningsbara personen som ska företräda den beskattningsbara personen i frågor som gäller mervärdesskatt (6 kap. 5 § andra stycket SFL).
Den som är ombud för den utländska beskattningsbara personen kan dock också godkännas som deklarationsombud, på så vis kan i praktiken en och samma person hantera alla deklarationer.
Ett ombud för en utländsk beskattningsbar person har inte själv rätt att utse ett deklarationsombud eftersom ombudet inte är deklarationsskyldig. Det är den utländska beskattningsbara personen som är deklarationsskyldig och ombudet redovisar mervärdesskatten med stöd av fullmakt (prop. 2010/11:165 s. 313 f).