OBS: Detta är utgåva 2022.3. Visa senaste utgåvan.
Enligt huvudregeln registreras ett belopp som ska betalas på förfallodagen och ett belopp som ska tillgodoräknas så snart det finns ett underlag.
Enligt huvudregeln registreras ett belopp som ska betalas/debiteras skattekontot på förfallodagen. Vilka förfallodagarna är framgår av bestämmelserna i 62 kap. 3 § SFL. Belopp som ska tillgodoräknas/krediteras skattekontot registreras så snart det finns underlag (61 kap. 2 § SFL).
Huvudregeln innebär t.ex. att det skatteavdrag en arbetsgivare gjort och som arbetsgivaren redovisar i en arbetsgivardeklaration debiteras på skattekontot på arbetsgivardeklarationens förfallodag. Arbetsgivarens inbetalning krediterar skattekontot så fort inbetalningen är avstämd, d.v.s. när det finns underlag.
Omprövningsbeslut som innebär att en skatt eller avgift sätts ned krediteras på skattekontot den dag beslutet fattas. Det är den dagen det finns underlag för att tillgodoföra den skattskyldiga beloppet.
Ett omprövningsbeslut som innebär att en skatt eller avgift höjs debiterar inte skattekontot omedelbart utan registreras i ett bevakningsregister när omprövningen görs. Bevakningsregistret benämns ”bevakningstransaktioner” i skattekontot och omprövningsbeslutet ligger där i avvaktan på beslutets förfallodag. Beslutet bevakas maskinellt till förfallodagen så att ingen utbetalning görs på så sätt att saldot på skattekontot efter utbetalningen understiger bevakningstransaktionen samt beräknad ränta på den. Eftersom beslutad men inte förfallen F-skatt och särskild A-skatt inte utgör hinder mot återbetalning debiteras inte dessa belopp skattekontot förrän på förfallodagen (62 kap. 4 § och 64 kap. 4 § SFL).
Även om ett anstånd med betalning av skatt eller avgift har medgetts före skattens eller avgiftens förfallodag ska inte anståndet kreditera skattekontot förrän på skattens eller avgiftens förfallodag (61 kap. 3 § SFL).
När anståndet krediteras skattekontot samtidigt som skatten eller avgiften förfaller till betalning hålls anståndet ihop med det skattekrav som anståndet medgivits för.
Syftet med bestämmelsen är att undvika så kallade skattebyten. Med skattebyte menas att en kreditering på skattekontot, exempelvis ett anstånd, räknas av mot en annan skatt eller avgift som ska betalas än den skatt eller avgift som anståndet var tänkt för.
Överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt som redovisas i månaden efter redovisningsperiodens utgång ska registreras den 12:e (i januari den 17:e) i den månad då skatten redovisas. Överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt som redovisas efter den månad som redovisningen senast ska lämnas, registreras på skattekontot den dag redovisningen senast skulle ha lämnats (61 kap. 4 § SFL).
Genom denna bestämmelse kan större företag (företag med beskattningsunderlag som exklusive unionsinterna förvärv och import sammanlagt överstiger 40 miljoner kronor) som normalt lämnar skattedeklaration senast den 26:e i månaden men ska betala skatteavdragen och arbetsgivaravgifter redan den 12:e (i januari den 17:e) i samma månad, undvika att kostnadsränta beräknas från och med den 13:e (i januari den 18:e) till och med den 26:e. Detta genom att den redovisade överskjutande mervärdesskatten kan användas för att betala skatteavdrag och arbetsgivaravgifter med förfallodag den 12:e (i januari den 17:e) i samma månad (prop. 2010/11:165 s. 1015).
När den slutliga skatten har bestämts ska Skatteverket alltid göra en slutskatteberäkning. Tidpunkten för registrering på skattekontot beror på resultatet av slutskatteberäkningen som görs enligt 56 kap. 9 § SFL.
Om slutskatteberäkningen resulterar i att den skattskyldiga ska betala ytterligare skatt ska skattekontot debiteras på förfallodagen enligt 62 kap. 8 SFL. Om slutskatteberäkningen i stället resulterar i ett överskott debiteras skattekontot omedelbart med den slutliga skatten samtidigt som avräkningsposterna krediteras. Slutlig skatt och belopp som ska dras ifrån eller läggas till slutlig skatt enligt 56 kap. 9 § SFL ska registreras samtidigt på skattekontot (61 kap. 5 § SFL).
Om skattekontot har ett överskott som överstiger den slutliga skatten som ska betalas debiteras slutskatten omedelbart efter slutskatteberäkningen (61 kap. 6 § SFL). Detta medför att den som gjort en egen inbetalning kan få tillbaka det belopp som inte behövs till slutskatten snabbare.
Detta förutsätter att
Om kontohavaren har skatter eller avgifter som förfaller till betalning före den slutliga skatten ska debiteringen av slutlig skatt ske på förfallodagen trots att skattekontot visar överskott som täcker den slutliga skatten. Detta för att undvika att en inbetalning som har krediterats skattekontot för att betala en annan skatt eller avgift än den slutliga skatten tas i anspråk för den slutliga skatten.