OBS: Detta är utgåva 2023.11. Visa senaste utgåvan.
Med distansförsäljning till Sverige avses att varor som frisläppts för konsumtion i ett annat EU-land köps av någon i Sverige som inte bedriver självständig ekonomisk verksamhet och varorna avsänds eller transporteras direkt eller indirekt hit från ett annat EU-land av en avsändare som bedriver en självständig ekonomisk verksamhet eller av någon annan för dennes räkning. Avsändaren ska registrera sig hos Skatteverket som tillfälligt registrerad distansförsäljare eller registrerad distansförsäljare. Om säljaren inte har registrerat sig som tillfälligt registrerad distansförsäljare eller registrerad distansförsäljare ska den som avser att ta emot varor genom distansförsäljning anmäla flyttningen av varorna till Skatteverket.
Från och med den 13 februari 2023 gäller nya bestämmelser om distansförsäljning som delvis skiljer sig i sak från bestämmelserna om distansförsäljning i tidigare LAS. För att varor som förs in till Sverige ska omfattas av bestämmelserna om distansförsäljning ska enligt 6 kap. 1 § LAS beskattade varor
Bestämmelsen grundar sig på artikel 44.1 i punktskattedirektivet.
De huvudsakliga skillnaderna mellan de nya bestämmelserna om distansförsäljning och bestämmelserna om distansförsäljning i tidigare LAS är att begreppet säljare har bytts ut mot det mer generella avsändare som bedriver en självständig ekonomisk verksamhet (jfr prop. 2021/22:61 s. 252). Det innebär att de nya bestämmelserna om distansförsäljning inte omfattar överföringar av punktskattepliktiga varor som görs utan vinstsyfte och som inte utgör gåvoförsändelser. Sådana flyttningar får istället hanteras under förfarandet för beskattade varor (jfr prop. 2021/22:61 s. 255). Av förarbetena framgår att någon betydande skillnad i sak inte är avsedd med att byta ut begreppet säljare mot begreppet avsändare. Den som säljer varor och som ordnar med transporten för varorna själv eller genom någon annan ska även enligt de nya bestämmelserna anmäla sig för registrering som distansförsäljare (jfr prop. 2021/22:61 s 253).
En annan skillnad är att begreppet förvärvar har bytts ut mot köps. I begreppet köps får anses ingå varor som avsänds inom ramen för affärsrelationer mellan distansförsäljaren och köparen även om ingen köpeskilling erlagts för den specifika varan. Ett exempel skulle kunna vara ett varuprov för en ny produkt som sänds ut till köpare av andra varor eller en produkt som ingår på köpet vid av andra varor (prop. 2021/22:61 s. 363 f och s. 427).
Bestämmelserna om distansförsäljning förutsätter att det är fråga om beskattade varor (6 kap. 1 § LAS). Med beskattade varor avses alkoholvaror som har beskattats i ett EU-land (jfr 1 kap. 12 § LAS).
Den skatt som har betalats i avsändarlandet kan under vissa förutsättningar återbetalas i avsändarlandet (jfr artikel 44.5 i punktskattdirektivet).
Att varorna ska köpas av någon som inte bedriver självständig ekonomisk verksamhet innebär att bestämmelserna om distansförsäljning bara ska tillämpas vid försäljning till privatpersoner eller offentligrättsliga organ. Om en näringsidkare köper beskattade varor från ett annat EU-land ska i stället varorna flyttas enligt förfarandet för beskattade varor enligt bestämmelserna i 7 kap. LAS.
För att bestämmelserna om distansförsäljning ska vara tillämpliga krävs att varorna finns i ett annat EU-land varifrån de avsänds eller transporteras hit från det EU-landet av en avsändare som bedriver självständig ekonomisk verksamhet eller någon annan för dennes räkning (6 kap. 1 § 2 LAS). Enligt bestämmelserna om distansförsäljning i tidigare LAS föreskrevs att varorna skulle transporteras hit från ett annat EU-land av säljaren eller för säljarens räkning. Av förarbetena framgår att någon betydande skillnad i sak inte är avsedd med att byta ut begreppet säljare mot begreppet avsändare. Detta innebär att den som säljer varor och som ordnar med transporten för varorna själv eller genom någon annan ska anmäla sig för registrering som distansförsäljare. En sådan säljares ansvar att registrera sig som distansförsäljare påverkas inte av att själva transporten hanteras av en transportör vilken bedriver självständig ekonomisk verksamhet. Vidare framgår av förarbetena att om det förekommer att någon annan än säljaren, som är involverad i avsändandet av varorna och som bedriver självständig ekonomisk verksamhet, anmäler sig för registrering som distansförsäljare för de aktuella varorna finns det inte grund att vägra registrering för denne. Denne får då anses ta över säljarens ansvar att registrera sig för distansförsäljningen (jfr prop. 2021/22:61 s 253).
Eftersom det fortfarande finns ett inslag av försäljning i bestämmelserna (varorna ska köpas av någon som inte bedriver självständig ekonomisk verksamhet) och någon ändring i sak inte är avsedd med att byta ut begreppet säljare mot begreppet avsändare kan även förarbetsuttalanden till bestämmelserna om distansförsäljning i tidigare LAS vara till ledning för hur bestämmelserna ska tillämpas. I förarbetsuttalanden till bestämmelserna i tidigare LAS har klargjorts att det inte har någon betydelse för tillämpningen av bestämmelserna om distansförsäljning i vilket land säljaren befinner sig (jfr prop. 2009/10:40 s. 168 och s. 188). Detta uttalande bör även fortsättningsvis tillmätas betydelse för hur bestämmelserna om distansförsäljning ska tillämpas. Bestämmelserna ska tillämpas på så sätt det är fråga om distansförsäljning om en privatperson i Sverige via internet beställer varor från en säljare med säte i Norge, och där varorna finns i Spanien, om varorna avsänds eller transporteras hit från Spanien av en avsändare som bedriver självständig ekonomisk verksamhet eller någon annan för dennes räkning. Däremot är det inte distansförsäljning till Sverige när privatpersonen i Sverige beställer varor som finns i Spanien, om en avsändare flyttar varorna från Spanien till Danmark och där överlämnar varorna till en fraktförare som agerar på uppdrag av den svenska beställaren. Då förs varorna in till Sverige av beställaren, eller för beställarens räkning, och förfarandet för beskattade varor ska användas då varorna flyttas till Sverige från Danmark. Det är inte heller fråga om distansförsäljning om en avsändare flyttar varor från ett annat EU-land till t.ex. en filial eller ett lager i Sverige och därifrån flyttar varorna vidare till en beställare i Sverige. Även i ett sådant fall ska förfarandet för beskattade varor användas då varorna flyttas till Sverige (jfr prop. 2009/10:40 s. 168 och s. 188 jämförd med prop. 2021/22:61 s. 253).
Eftersom det inte har någon betydelse för tillämpningen av bestämmelserna om distansförsäljning i vilket land säljaren befinner sig är det fråga om distansförsäljning även när säljaren befinner sig i Sverige. Det under förutsättning att varorna avsänds eller transporteras till Sverige från ett annat EU-land av en avsändare som bedriver självständig ekonomisk verksamhet eller av någon annan för dennes räkning.
Om varorna inte avsänds av någon som bedriver självständig ekonomisk verksamhet eller av någon annan för dennes räkning, utan i stället avsänds från en privatperson i en annan medlemsstat till en privatperson i Sverige är det inte fråga om distansförsäljning (jfr prop. 2021/22:61 s. 364 och s. 427).
Den som avser att avsända varor genom distansförsäljning, och som inte är registrerad distansförsäljare enligt 6 kap. 3 § LAS, ska innan varorna avsänds från det andra EU-landet anmäla sig till Skatteverket för registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare (6 kap. 2 § första stycket LAS).
En registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare ska avse en särskilt angiven flyttning (6 kap. 2 § andra stycket LAS). Med en flyttning avses varor som flyttas till en och samma mottagare. Om avsändaren ska skicka varor till flera olika mottagare eller dela upp en mottagares beställning i flera leveranser behöver således flera anmälningar för registrering göras (prop. 2021/22:61 s. 364 och s. 427).
För registrering krävs att säkerhet ska ha ställts för den skatt som kan påföras i Sverige eller ett annat EU-land för varorna (6 kap. 2 § andra stycket LAS). Säkerheten ska ställas hos Skatteverket innan varorna flyttas från det andra EU-landet (prop. 2021/22:61 s. 257).
Säkerheten ska kunna tas i anspråk i minst sex månader från den dag ett beslut om avregistrering av den tillfälligt registrerade distansförsäljaren blir gällande [6 kap. 2 § tredje stycket LAS (se även prop. 2021/22:61 s. 241)].
Säkerheten får tas i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid. Har en tillfälligt registrerad distansförsäljare påförts skatt i ett annat EU-land, får säkerheten tas i anspråk om skattefordran är befogad och skatten inte har betalats i rätt tid (6 kap. 2 § andra stycket LAS).
En anmälan om registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare ska göras på formulär som fastställts av Skatteverket (SKV 5471) (8 § FAS).
Skatteverket ska avregistrera en tillfälligt registrerad distansförsäljare när den aktuella flyttningen avslutas (6 kap. 5 § första stycket LAS).
Eftersom flyttningar vid distansförsäljning inte hanteras i EMCS får Skatteverket inte någon information om att flyttningen har avslutats. En bedömning får göras utifrån andra omständigheter, exempelvis att den tillfälligt registrerade distansförsäljaren lämnat in en deklaration (jfr prop. 2021/22:61 s. 366 och s. 428).
Vidare ska Skatteverket avregistrera en tillfälligt registrerad distansförsäljare om förutsättningarna för registrering inte längre finns (6 kap. 5 § första stycket LAS). Det kan exempelvis handla om att de aktuella varorna inte längre ska flyttas, t.ex. därför att försäljningen som låg till grund för registrering inte blev av (jfr prop. 2021/22:61 s. 366 och s. 428).
Den som avser att avsända varor genom distansförsäljning vid mer än enstaka tillfällen får anmäla sig till Skatteverket för registrering som registrerad distansförsäljare (6 kap. 3 § första stycket LAS).
En registrering som registrerad distansförsäljare utgör en stående registrering och begränsas inte till en flyttning. Den som registreras som registrerad distansförsäljare ska ställa en generell säkerhet för de flyttningar som denne är avsändare för. Om tillräcklig säkerhet är ställd behöver därmed en registrerad distansförsäljare inte kontakta Skatteverket inför varje flyttning (jfr prop. 2021/22:61 s. 257)
Registrering som registrerad distansförsäljare ska göras om avsändaren (6 kap. 3 § andra stycket LAS)
En avsändare som inte uppfyller kraven för att vara registrerad distansförsäljare är i stället hänvisad till att anmäla sig för registrering som tillfälligt registrerad distansförsäljare (jfr prop. 2021/22:61 s. 365 och s. 427).
En registrerad distansförsäljare ska ställa en generell säkerhet för skatten på de flyttningar för vilka denne är avsändare (jfr prop. 2021/22:621 s. 258). Säkerheten ska ställas hos Skatteverket innan en flyttning av varor påbörjas (6 kap. 4 § första stycket LAS). I syfte att säkerställa att det finns fullgod säkerhet för såväl de skatteanspråk som kan riktas mot mottagaren på grund av oegentligheter under flyttningen som för den skatt som ska betalas i Sverige ska säkerhet som lägst ställas med ett belopp som motsvarar skatten som vid varje tidpunkt belöper på de varor som är under flyttning från distansförsäljaren. Genom en säkerhet som utgår från skatten för de varor som flyttas vid varje tidpunkt underlättas Skatteverkets kontrollmöjligheter av att den ställda säkerheten är godtagbar vid varje tidpunkt och Skatteverket kan snabbt reagera om det visar sig att verksamheten ökar i sådan omfattning att säkerheten inte längre är tillräcklig (jfr prop. 2021/22:61 s. 258).
Säkerhetens storlek, vid anmälan om registrering, grundas på en uppskattning av avsändaren angående vilka flyttningar som kommer att ske den närmaste tiden. Det ankommer på avsändaren att därefter kontinuerligt säkerställa att det finns tillräcklig säkerhet (jfr prop. 2021/22:61 s. 258).
Säkerheten ska kunna tas i anspråk under minst sex månader från den dag beslutet om avregistrering blir gällande, om distansförsäljaren avregistreras (6 kap. 4 § tredje stycket LAS). Ställd säkerhet får tas i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid. Har den certifierade mottagaren påförts skatt i ett annat EU-land får säkerheten tas i anspråk om skattefordran är befogad och skatten inte har betalats i rätt tid (6 kap. 4 § andra stycket LAS).
En registrering som distansförsäljare förutsätter att aktören inte har obetalda skatter eller avgifter med mer än 2 000 kr vid en särskild avstämning av skattekontot (6 kap. 3 § andra stycket 2 LAS). Med skattekontot avses det konto för skattebetalning som regleras i 61 kap. SFL.
Även andra skulder till staten, än obetalda belopp på skattekontot, ska beaktas vid prövningen av om aktören ska beviljas registrering som registrerad distansförsäljare. Det kan vara böter, vite, skatt, tull, avgift och andra medel som staten har rätt till. Villkoret omfattar belopp som vid verkställighet handläggs i allmänt mål enligt 1 kap. 6 § utsökningsbalken och som har överlämnats till Kronofogdemyndigheten [6 kap. 3 § andra stycket 3 LAS (se vidare prop. 2021/22:61 s. 259)].
En anmälan om registrering som registrerad distansförsäljare ska göras på formulär som fastställts av Skatteverket (SKV 5470 ) (8 § FAS).
Den som inte medges registrering som registrerad distansförsäljare på grund av obetalda belopp avseende skatter eller avgifter på skattekontot kan anmäla på nytt för registrering. Om det då vid en särskild avstämning av skattekontot visar sig att det inte längre finns obetalda belopp avseende skatter och avgifter kan aktören registreras, om övriga förutsättningar är uppfyllda. Eventuella nya skatter eller avgifter att betala ska beaktas vid sådan avstämning av skattekontot (jfr prop. 2021/22:61 s. 243).
Motsvarande gäller för det fall att registrering nekats med anledning av andra skulder till staten. Om det inte längre finns skulder till staten kan registrering ske, om övriga förutsättningar är uppfyllda.
Skatteverket får avregistrera en registrerad distansförsäljare enligt 6 kap. 5 § andra stycket LAS om:
Ett beslut om avregistrering gäller omedelbart om inte något annat anges i beslutet (6 kap. 5 § tredje stycket LAS).
En mottagare av alkoholvaror som avsänds till Sverige genom distansförsäljning från någon som varken är tillfälligt registrerad distansförsäljare för flyttningen eller registrerad distansförsäljare ska anmäla flyttningen av alkoholvarorna till Skatteverket innan varorna avsänds från det andra EU-landet (6 kap. 6 § LAS och prop. 2021/22:61 s. 367 och s. 427).
Genom kravet på anmälningsskyldighet för mottagaren vid distansförsäljning tydliggörs mottagarens ansvar i de fall denne köper varor från någon som inte är registrerad hos Skatteverket. Om avsändaren inte registrerat sig är det mycket svårt för Skatteverket och Tullverket att känna till att flyttningen av varorna kommer att ske. Mottagaren föreslås vara skyldig att till Skatteverket anmäla flyttningen av varor om denna avser att ta emot varor som avsänds till Sverige genom distansförsäljning från någon som inte är tillfälligt registrerad distansförsäljare för den aktuella flyttningen eller registrerad distansförsäljare. Anmälningsskyldigheten för den svenska mottagaren syftar till att säkerställa att skatt betalas i Sverige (jfr prop. 2021/22:61 s. 262).
En anmälan har endast någon betydelse om det faktiskt är fråga om en flyttning genom distansförsäljning enligt definitionen i 6 kap. 1 § LAS. Om det i stället är fråga om en flyttning som omfattas av kraven på att använda förfarandet för beskattade varor kommer inte en anmälan enligt denna bestämmelse att påverka de skyldigheter som följer för varor som ska flyttas under förfarandet för beskattade varor. Frågan om det är en flyttning genom distansförsäljning får bedömas utifrån kriterierna för distansförsäljning i 6 kap. 1 § LAS och omständigheterna i det aktuella fallet (jfr prop. 2021/22:61 s. 367 och s. 427).
Anmälan som mottagare vid distansförsäljning ska göras skriftligt på blankett enligt formulär som fastställts av Skatteverket (SKV 5469) (8 § FAS).