OBS: Detta är utgåva 2023.4. Sidan är avslutad 2023.
I ML finns bestämmelser om vad som är undantaget från mervärdesskatt vid handel med aktier och andra värdepapper.
Värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet är undantagen från skatteplikt. Vad som menas med sådan verksamhet framgår av 3 kap. 9 § tredje stycket 1 och 2 ML. Med värdepappershandel avses enligt nämnda lagrum omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och fordringar, vare sig de representeras av värdepapper eller inte. Det innebär bland annat att undantaget även gäller vid försäljning och förmedling av andelar i handelsbolag och kommanditbolag.
Förvaltning av värdepappersfonder enligt lagen (2004:46) om värdepappersfonder och specialfonder enligt lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder utgör också värdepappershandel (3 kap. 9 § tredje stycket 2 ML). Se vidare om förvaltning av investeringsfonder.
Bestämmelsen i 3 kap. 9 § tredje stycket 1 ML innebär att betalning för aktier och andra värdepapper samt courtage, avgifter och provisioner som tas ut av exempelvis banker och värdepappersbolag vid handel i kommission och förmedling av värdepapper är undantagna från skatteplikt.
Motsvarande undantag finns i artikel 135.1 f i mervärdesskattedirektivet. Där framgår att det även gäller för transaktioner rörande obligationer och andra värdepapper än aktier.
Exempel på andra värdepapper är standardiserade optioner och terminer (derivat) som finns upptagna på en reglerad värdepappersmarknad. Jfr artikel 9 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011.
Även sådana depåbevis som anges i artikel 4.44 och 4.45 i rådets direktiv 2014/65/EU (MIFID II) ska ses som andra värdepapper.
Rabattkort som endast ger kortinnehavaren rätt till rabatter på priset på de varor och tjänster som samarbetsföretagen erbjuder utgör varken ”andra värdepapper” eller ”andra överlåtbara skuldebrev” i artikel 135.1 i mervärdesskattedirektivet. Även om korten är överlåtbara och kan säljas till ett visst pris, fungerar de inte på ett sådant sätt som medför överföring av pengar (C-461/12, Granton Advertising).
Skatteverket anser att handel med utsläppsrätter, elcertifikat och liknande rättigheter är skattepliktiga omsättningar enligt 3 kap. 1 § ML. De är alltså inte sådana finansiella instrument som är undantagna från skatteplikt enligt 3 kap. 9 § ML. Ett exempel på ”liknande rättigheter” är ursprungsgarantier för el enligt lag (2010:601) om ursprungsgarantier för el.
EU-domstolen har tolkat innebörden av begreppet transaktioner rörande aktier, värdepapper m.m. (artikel 135.1 f i mervärdesskattedirektivet) i målen C-2/95 SDC och C-235/00 CSC Financial Services. Den analys som EU-domstolen gör av överföring av betalningar i SDC-domen gäller i princip även handeln med värdepapper. Värdepappershandel kan därför anses innefatta handlingar som förändrar den rättsliga och finansiella situationen mellan parterna och som kan jämföras med de handlingar som förekommer vid överföring eller betalning (jfr C-2/95 SDC punkt 73 och C-235/00 CSC Financial Services punkt 26–28). I C-235/00 uttalade EU-domstolen att uttrycket transaktioner rörande värdepapper avser transaktioner som kan skapa, förändra eller utsläcka parternas rättigheter och skyldigheter avseende värdepapper.
Försäljning av aktier är undantaget från skatteplikt eftersom det är fråga om handlingar som förändrar den rättsliga och finansiella situationen mellan parterna. Detta innebär att försäljning av ett så kallat lagerbolag genom överlåtelse av aktierna i bolaget omfattas av undantaget från skatteplikt.
Bolagsbildningskostnader i samband med avyttring av lagerbolag omfattas däremot inte av undantaget från skatteplikt (HFD 2011 not. 33).
Tjänster enligt ett depåavtal som säkerställer ägarregistrering, överföring eller andra rättsliga förändringar avseende värdepapper utgör sådana transaktioner som omfattas av undantaget i 3 kap. 9 § ML. Även de betalningstransaktioner som hör samman med en värdepappersavveckling omfattas av skattefriheten eftersom sådana transaktioner medför ekonomiska förändringar för köparen och säljaren (RÅ 2009 not. 23).
Vad som gäller när depåtjänster tillhandahålls som en del av diskretionär portföljförvaltning framgår av Skatteverkets ställningstagande om portföljförvaltning.
Garantigivningstjänster, d.v.s. tjänster som ett kreditmarknadsföretag tillhandahåller genom att mot ersättning utfärda en emissionsgaranti till ett bolag som står i begrepp att emittera aktier omfattas av undantaget från skatteplikt. Emissionsgarantin innebär att kreditmarknadsföretaget åtar sig att förvärva sådana aktier som eventuellt inte kommer att tecknas inom den tid som aktieteckningen pågår (C-540/09 Skandinaviska Enskilda Banken och HFD 2011 ref. 38).
En värdepapperscentral, d.v.s. ett företag som har auktorisation att kontoföra finansiella instrument i avstämningsregister (jfr lag [1998:1479] om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument), kan tillhandahålla tjänster som omfattas av undantaget från skatteplikt. Tjänster som tillhandahålls till en emittent (d.v.s. ett avstämningsbolag) och som säkerställer att ägaromregistrering eller -överföring sker mellan värdepapperskonton i avstämningsregister eller att registrering sker vid en emission omfattas av undantaget i 3 kap. 9 § ML. Detta eftersom tjänsten medför en rättslig och finansiell förändring mellan köpare och säljare av det aktuella värdepappret. Däremot omfattas inte en tjänst som avser uppdatering av aktieägarbok av undantaget eftersom tjänsten inte förändrar den rättsliga och finansiella situationen mellan parterna.
Undantaget omfattar även registreringstjänster som innebär att rättigheter eller skyldigheter för värdepapper skapas, förändras eller utsläcks. Tjänster till s.k. kontoförande institut (d.v.s. den som av en värdepapperscentral medgetts rätt att vidta registreringsåtgärder i avstämningsregistret) omfattas av undantaget när tjänsten omfattar ett ansvar för förändringen av den rättsliga och finansiella ställningen för värdepappret (jfr C-235/00 CSC Financial Services, C-2/95 SDC och RÅ 1999 not. 46).
Enligt 3 kap. 9 § tredje stycket 1 ML omfattar undantaget från skatteplikt förmedling av aktier, andra andelar och fordringar, oavsett om de representeras av värdepapper eller inte. Därför omfattas även exempelvis tjänster som avser förmedling av obligationer och handelsbolagsandelar av detta undantag från skatteplikt.
Förmedling är en tjänst som utförs för en avtalsparts räkning och för vilken denna betalar ut ersättning. En förmedling avser att göra det som är nödvändigt för att parterna ska sluta avtal utan att förmedlaren har ett eget intresse vad gäller avtalets innehåll. Verksamheten kan bland annat bestå i att underrätta parten om tillfällen att sluta ett sådant avtal, att komma i kontakt med motparten och att förhandla om detaljerna i prestationen och motprestationen i kundens namn och för dennas räkning (C-235/00, CSC Financial Services).
Skatteverket har i ett ställningstagande redogjort för sin syn på förmedling av tjänster i eget eller i annans namn. För att en tjänst ska bedömas som förmedling av finansiella produkter måste tillhandahållaren agera som mellanman. För att tillhandahållaren ska anses agera som en mellanman måste denna känna till både säljarens och köparens identitet. Men det förutsätter inte att det finns ett avtalsförhållande mellan förmedlaren och en av parterna i huvudtransaktionen. Ett företag som är underagent till en huvudagent kan också tillhandahålla en förmedlingstjänst. Den som förmedlar en tjänst behöver alltså inte ha direkt kontakt med båda avtalsparterna för att förhandla om avtalsbestämmelserna.
Mellanmannens tillhandahållande behöver inte vara särskilt omfattande. Det krävs inte att förmedlaren deltar i förhandlingarna om de slutliga avtalsvillkoren mellan parterna. Det är tillräckligt att förmedlaren gör det som är nödvändigt för att avtal ska kunna slutas mellan parterna. Omfattningen av rådgivning i samband med förmedlingen har ingen avgörande betydelse vid bedömningen av om tillhandahållandet ska omfattas av undantaget för förmedling av värdepapper eller anses vara en marknadsföringstjänst.
Tjänster som består i att sammanföra en depåbank med kunder och som medför tillfälle att sluta avtal om köp eller försäljning av värdepapper omfattas av undantaget från skatteplikt i 3 kap. 9 § tredje stycket 1 ML (RÅ 2009 ref. 49).
Tjänster avseende analys och värdering som tillhandahålls i samband med förmedling av aktier kan vara underordnade förmedlingstjänsten när de endast är ett medel för att uppdragsgivaren på bästa sätt skulle kunna åtnjuta förmedlingstjänsten (HFD 2013 ref. 32).
Det är däremot fråga om en skattepliktig marknadsföringstjänst om tillhandahållaren endast informerar om de finansiella produkterna, t.ex. vid ett möte eller genom att dela ut prospekt utan att ha kännedom om kundernas identitet.
När Corporate finance avser förmedling av aktier i samband med introduktion på en reglerad marknad utan eller i anslutning till nyemission är det fråga om en enda tjänst avseende förmedling av aktier som omfattas av undantaget i 3 kap. 9 § ML. Så är fallet även om det är en sammansatt tjänst med flera olika delmoment som har anknytning till ett bolags finansiering (RÅ 2001 not. 23).
Ett företags förvärv av tjänster från en utländsk investmentbank i samband med att företaget ska avyttra ett större aktieinnehav omfattas av undantaget från skatteplikt. Tjänsterna ansågs i stora delar vara av samma karaktär som de corporate finance-tjänster som bedömdes i RÅ 2001 not. 23 vilka i likhet med vad som gällde i detta ärende avsåg avyttringar av stor omfattning (RÅ 2010 not. 91).
Skatteverket anser att om ett uppdrag att förmedla ett företag resulterar i en överlåtelse av aktierna i företaget, omfattas tjänsten alltid av undantaget från skatteplikt för förmedling av aktier. Om uppdraget däremot resulterar i en överlåtelse av inkråmet i företaget, omfattas tjänsten inte av detta undantag.
Förmedling av ett fastighetsbolag utgör sådan förmedling av aktier som omfattas av undantaget från skatteplikt om det redan vid ingåendet av avtalet mellan parterna är avgjort att det som ska förmedlas är aktier och inte fastigheten (C-259/11 DTZ Zadelhoff och HFD 2011 ref. 21).
Diskretionär portföljförvaltning innebär att förvaltaren får mandat från kunden att fatta beslut om köp och försäljning av kundens värdepapper, vanligen inom vissa angivna ramar. Förvaltaren genomför också de aktuella transaktionerna. I uppdraget ingår att fatta beslut på grundval av expertkunskaper och marknadsobservationer, att genomföra besluten och att sköta viss administration förenad med förvaltningen. I uppdraget kan även ingå att hålla en värdepappersdepå åt kunden. I tillhandahållandet ingår alltså en knippe olika tjänster.
Skatteverket anser att tillhandahållande av portföljförvaltning till sin objektiva karaktär utifrån den genomsnittliga konsumentens perspektiv är att anse som ett enda sammansatt tillhandahållande när det i sin helhet tillhandahålls av en säljare. Så är fallet oavsett om rådgivningen eller förvaltningen och värdepappershandeln regleras i särskilda avtal, valet av prissättningsmodell och om de olika delarna faktureras separat. Det spelar heller ingen roll om det skulle kunna vara möjligt att välja att köpa de olika delmomenten separat. Det är den sammansatta förvaltningen som kunden efterfrågar.
Portföljförvaltning som utförs mot ersättning är i sin helhet en skattepliktig tjänst (C44/11 Deutsche Bank och HFD 2018 not 32). All form av ersättning för uppdraget ska ingå i beskattningsunderlaget. Detta gäller även om ersättningen karaktäriseras som transaktionsavgifter, transaktionskostnader, administrationskostnader, depåavgifter, medlemsavgifter, startavgifter eller annat. Endast sådana utlägg som har mottagits av förvärvaren som ersättning och som gjorts i förvärvarens namn och för förvärvarens räkning samtidigt som de bokförts på avräkningskonto kan undantas från att ingå i beskattningsunderlaget.
Portföljförvaltning kan i vissa fall omfattas av undantaget från skatteplikt för förvaltning av investeringsfonder.
När ett värdepappersinstitut har informerat en kund om att det tillhandahåller oberoende investeringsrådgivning eller när ett värdepappersinstitut tillhandahåller portföljförvaltning får institutet inte ta emot och behålla ersättningar från någon annan än kunden. När ett värdepappersinstitut tar emot tredjemansersättningar som enligt lag ska föras över till värdepappersinstitutets kund ska varken mottagandet eller överföringen bli föremål för mervärdesskatt. Överföringen av beloppet till kunden ska inte heller påverka beskattningsunderlaget för den tjänst som värdepappersinstitutet tillhandahåller kunden (Skatteverkets ställningstagande Tredjemansersättningar som ett värdepappersinstitut enligt lag inte får behålla).
Det finns tjänster som på något sätt skulle kunna ha anknytning till finansiella tjänster men som ändå inte har tillräckligt samband för att omfattas av undantaget från skatteplikt.
Högsta förvaltningsdomstolen har i ett antal mål bedömt olika situationer när det inte var fråga om värdepappershandel eller förmedling av värdepappershandel. Det har handlat om förmedling av bostadsrätter (HFD 2015 not 34), information om räntekurser (RÅ 2004 ref 100), placering av försäkringskapital (RÅ 2006 not. 77) och rådgivnings- och förvaltningstjänster på fastighetsmarknaden (HFD 2015 not. 23).