OBS: Detta är utgåva 2023.7. Visa senaste utgåvan.
En godkänd lagerhållare är en fysisk eller juridisk person som fått ett godkännande av Skatteverket att hantera vissa bränslen utan att skattskyldighet inträder.
En godkänd lagerhållare är en fysisk eller juridisk person som fått ett godkännande av Skatteverket att hantera vissa bränslen utan att skattskyldighet inträder.
En godkänd lagerhållare kan inte under skatteuppskov hantera bränsle som civilrättsligt tillhör någon annan (jfr prop. 2013/14:10 s. 123). Den som är godkänd lagerhållare är skattskyldig (6 kap. 5 § LSE).
Ett godkännande som lagerhållare omfattar följande bränslen:
Ett godkännande som lagerhållare förutsätter, enligt 6 kap. 2 § första stycket LSE, att den sökande
Skatteverket ska se till att ansökningsärendet blir utrett i den omfattning som behövs. En sökande ska dock medverka genom att så långt som möjligt ge in den utredning som man vill åberopa till stöd för sin ansökan. Om det behövs ska Skatteverket genom frågor och påpekanden verka för att sökanden förtydligar eller kompletterar sin ansökan (23 § FL).
Ett godkännande som lagerhållare förutsätter att den sökande avser att i Sverige bedriva verksamhet av viss art.
Som lagerhållare får enligt 6 kap. 2 § första stycket 1 LSE godkännas den som
Observera att det räcker att den sökande avser att bedriva verksamhet enligt en av ovan nämnda punkter för att kunna godkännas som lagerhållare. Godkännandet ger honom dock rätt att även hantera bränsle enligt de andra punkterna utan att skattskyldighet inträder. Godkännandet som lagerhållare begränsas därmed inte till den typ av verksamhet som den sökande uppgav i sin ansökan.
Kravet på lagerhållning i punkten 1 b första strecksatsen ska anses uppfyllt om den sökande disponerar över en lagerkapacitet för andra skattepliktiga bränslen än dem som avses i 1 kap. 3 a § LSE på minst 500 kubikmeter flytande bränsle eller minst 750 ton fast bränsle. Om den sökande har kapacitet att lagra både fasta och flytande skattepliktiga bränslen, ska varje kubikmeter flytande bränsle räknas om till 1,5 ton fast bränsle (17 § första stycket FSE).
Den som endast distribuerar gas i transmissionsledningar utan att äga gasen kan inte anses lagra bränsle och därmed inte godkännas som lagerhållare på grunden att man i större omfattning håller bränsle i lager. Detta har bekräftats av kammarrätten (KRSU 2008-10-27, mål nr 15-08). Kammarrättsdomen avsåg tillämpningen av den tidigare lydelsen av 4 kap. 15 § första stycket 2 a LSE. Den bestämmelsen motsvaras numera av 6 kap. 2 § första stycket 1 b första strecksatsen LSE.
Kravet på återförsäljning eller förbrukning i punkten 1 b andra strecksatsen ska anses uppfyllt om den sökande beräknas ha en årlig omsättning på minst 3 miljoner kubikmeter gasformigt bränsle (17 § andra stycket FSE).
Ett godkännande som lagerhållare förutsätter att den sökande är lämplig som lagerhållare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt (6 kap. 2 § första stycket 2 LSE). Rekvisiten för lämplighetsprövningen är desamma som för de aktörer inom uppskovsförfarandet som ska lämplighetsprövas (upplagshavare, registrerad avsändare och registrerad varumottagare). Lämplighetsbedömningar avseende andra aktörer, t.ex. godkända upplagshavare, kan därför ge viss ledning för bedömningen av om någon är lämplig att vara godkänd lagerhållare. Även förarbetsuttalanden angående lämplighetsprövning av aktörerna inom uppskovsförfarandet kan ge viss ledning.
Även om rekvisiten för lämplighetsprövningen är lika de som gäller för aktörer inom uppskovsförfarandet innebär inte detta att lämplighetsprövningen ska vara identisk. I förarbeten uttalas att det ligger i sakens natur att lämplighetsprövningen kan behöva vara mer omfattande vid godkännande av den som avser att vara upplagshavare än för den som avser att vara registrerad varumottagare (jfr prop. 2009/10:40 s. 164 och s. 190 jämförd med prop. 2021/22:61 s. 473). På motsvarande sätt bör omfattningen av lämplighetsprövningen av den som ansöker om godkännande som lagerhållare anpassas efter vad som är relevant för en sådan aktör.
Om sökanden är en juridisk person ska lämplighetskravet även omfatta den eller de fysiska personer som har bestämmande inflytande i bolaget. Detta överensstämmer med kammarrättens bedömning i ett mål avseende godkännande som upplagshavare enligt tidigare LAS (KRSU 2002-11-22, mål nr 84-2002). De aktuella bestämmelserna i tidigare LAS motsvaras numera av bestämmelser i LAS. Även om målet gällde godkännande som upplagshavare enligt tidigare LAS har domen betydelse för tillämpningen av lämplighetskravet för lagerhållare enligt LSE.
En lagerhållares lämplighet påverkas av om en företrädare misskött sina åligganden i andra bolag. Detta har bekräftats av kammarrätten i ett mål om återkallelse av ett godkännande som lagerhållare enligt tidigare LTS. De aktuella bestämmelserna i tidigare LTS motsvaras numera av bestämmelser i LTS. Även om målet gällde en lagerhållare enligt tidigare LTS kan domen ge ledning för tillämpningen av lämplighetskravet för lagerhållare enligt LSE.
Kammarrätten har i flera mål prövat frågan om upplagshavares lämplighet enligt tidigare LAS. De aktuella bestämmelserna i tidigare LAS motsvaras numera av bestämmelser i LAS. Även om domarna avser alkoholskatt och upplagshavares lämplighet enligt tidigare LAS kan de ge ledning för tillämpningen av lämplighetskravet för lagerhållare enligt LSE.
Ansökan om godkännande som lagerhållare ska göras enligt formulär som fastställts av Skatteverket (14 § FSE). Ansökan ska göras på blanketten ”Ansökan, Lagerhållare – Skatt på energi” (SKV 5075).
Ett företag som ansöker om godkännande som lagerhållare ska enligt 8 § första stycket FSE i sin ansökan lämna uppgifter om
Sökanden ska vid fullgörandet av sin uppgiftsskyldighet enligt punkten 2 ange den region på NUTS 2-nivå där företagets huvudkontor finns (9 § första stycket FSE).
Om sökanden avser att driva verksamhet som innebär att företaget är en stödmottagare enligt 1 kap. 11 b § LSE ska även regionen för sådan verksamhet anges på den NUTS 2-nivå där man avser att driva företagets huvudsakliga verksamhet inom respektive stödordning (9 § andra stycket FSE).
Sökanden ska vid fullgörandet av sin uppgiftsskyldighet enligt punkten 3 ange det verksamhetsområde som företagets verksamhet huvudsakligen hör till på Nace-gruppnivå. Om företaget avser att driva verksamhet som innebär att företaget är en stödmottagare enligt 1 kap. 11 b § LSE ska huvudsakligt verksamhetsområde även anges för respektive stödordning (10 § FSE).
Med huvudsaklig verksamhet i 9 och 10 §§ FSE menas den verksamhet där man avser att tillverka, bearbeta, lagra eller ta emot den största volymen bränsle (3 § 1 FSE).
Skatteverket beslutar i fråga om godkännande av lagerhållare efter särskild ansökan (6 kap. 2 § andra stycket LSE). Om Skatteverket finner att förutsättningar för godkännande som lagerhållare finns meddelar Skatteverket ett beslut om att den sökande har godkänts som lagerhållare. Av beslutet framgår från och med vilket datum som godkännandet gäller.
Beslut om godkännande som lagerhållare omfattas inte av SFL:s bestämmelser om överklagande utan överklagas i stället med stöd av 12 kap. 9 § LSE.
Ett beslut om godkännande som lagerhållare är sekretessbelagt.
Den som har godkänts som lagerhållare ska enligt 12 § första stycket FSE anmäla till Skatteverket om
Ett beslut att godkänna någon som lagerhållare är ett gynnande förvaltningsbeslut och får bara ändras till den enskildas nackdel under vissa förutsättningar. En sådan förutsättning är om det framgår av beslutet eller av de föreskrifter som beslutet har grundats på att beslutet under vissa förutsättningar får återkallas.
För återkallelse av godkännande som lagerhållare finns sådana föreskrifter i 6 kap. 3 § LSE.
Godkännandet av lagerhållare ska återkallas av Skatteverket om
Ett beslut om återkallelse gäller omedelbart, om inte något annat anges i beslutet (6 kap. 3 § LSE).
Beslut om återkallelse av godkännande som lagerhållare omfattas inte av SFL:s bestämmelser om överklagande utan överklagas i stället med stöd av 12 kap. 9 § LSE.
Ett beslut om återkallelse av godkännande som lagerhållare är sekretessbelagt.
En av förutsättningarna för att bli godkänd som lagerhållare är att sökanden är lämplig med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt (6 kap. 2 § första stycket 2 LSE). Om en redan godkänd lagerhållare brister i dessa avseenden ska Skatteverket återkalla godkännandet, eftersom förutsättningarna för godkännande inte längre finns (6 kap. 3 § LSE).
Kammarrätten har prövat flera mål där Skatteverket har återkallat godkännandet på grund av upplagshavares misskötsamhet eller misskötsamhet hos personer med bestämmande inflytande över upplagshavaren. Rättsfallen gäller återkallelse av godkännande som upplagshavare enligt tidigare LAS. De aktuella bestämmelserna i tidigare LAS motsvaras numera av bestämmelser i LAS. Domarna är i många delar även relevanta vid bedömningen av lämplighet som lagerhållare enligt LSE.
Ett godkännande som lagerhållare gäller en viss juridisk eller fysisk person. Skatteverket anser att ett godkännande som lagerhållare inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion. Godkännandet upphör att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst eftersom det överlåtande aktiebolaget då inte längre finns.
Vid en fusion måste det övertagande aktiebolaget därför ansöka om ett nytt godkännande som lagerhållare om bolaget avser att driva verksamhet vidare som lagerhållare. Skatteverket ska pröva om det aktiebolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.
Om en godkänd lagerhållare försätts i konkurs övergår godkännandet till konkursboet (6 kap. 4 § LSE).
Det är samma godkännande som lagerhållare som övergår till konkursboet. Det är alltså inte fråga om att konkursgäldenärens godkännande återkallas och ersätts med ett godkännande för konkursboet. Om konkursförvaltaren inte önskar att godkännandet ska kvarstå kan förvaltaren begära att godkännandet återkallas (jfr prop. 2013/14:10 s. 122 och s. 123 jämförd med s. 119 och s. 120).