OBS: Detta är utgåva 2015.8. Visa senaste utgåvan.
När betalningssäkring har beslutats för en ännu inte fastställd fordran ska Skatteverket inom bestämda tidsfrister fastställa skatterna och avgifterna eller ansöka om företrädaransvar som beslutet om betalningssäkring avser. Här får du information om vilka tidsfrister som gäller när Skatteverket ska besluta i det underliggande skatteärendet.
Beslutet om betalningssäkring upphör automatiskt om Skatteverket inte har meddelat beslutet om att fastställa betalningsskyldigheten eller ansökt om företrädaransvar hos domstol inom tidsfristen (46 kap. 14 § SFL) (prop. 2010/11:165 s. 433 f.).
När beslutet upphör att gälla ska vidtagna åtgärder genast återgå. Den egendom som KFM kan ha säkrat måste lämnas tillbaka. En verkställd betalningssäkring riskerar därmed att spolieras om Skatteverket inte kan eller hinner vidta nödvändiga åtgärder inom sexmånadersperioden eller eventuell förlängd tidsfrist. Det är därför viktigt att utredningen om de underliggande fordringarna görs så snabbt att tidsfristerna kan hållas.
Ett beslut om betalningssäkring är en ingripande åtgärd i den enskildes ekonomiska förhållanden. Verkningarna av ingreppet bör begränsas i möjligaste mån.
Skatteverket måste meddela beslut om att fastställa betalningsskyldigheten inom sex månader från beslutet om betalningssäkring.
Betalningsskyldighet för företrädaransvar fastställs av domstol. Skatteverket måste då lämna in ansökan om företrädaransvar till domstolen inom sex månader från beslutet om betalningssäkring. I ansökan ska Skatteverket ange sitt yrkande och de omständigheter som Skatteverket åberopar som stöd för sitt yrkande (4 § FPL) och (prop. 1989/90:3 s. 45).
Förvaltningsrätten kan medge förlängning av tidsfristen med tre månader i taget om det finns särskilda skäl (46 kap. 14 § andra stycket SFL).
Med särskilda skäl menas
Det ska vara fråga om omständigheter som Skatteverket eller i förekommande fall samverkande myndigheter som t.ex. polis eller åklagare inte kan lastas för eller råda över (prop. 1989/90:3 s. 25 och prop. 1993/94:151 s. 146).
Det är Skatteverket som måste kunna visa de skäl som motiverar fristens förlängning. Om deklarationen ännu inte ska ha lämnats ska Skatteverket lyfta fram det som ett skäl för att förlänga tidsfristen.
Det kan vara svårare att motivera en förlängning ju längre tid som gått sedan betalningssäkring beslutades om det inte är den betalningsskyldige som är orsak till att utredningen drar ut på tiden (prop. 1993/94:151 s. 172).
En ansökan om förlängning måste lämnas in innan tidsfristen har gått ut (prop. 1989/90:3 s. 45).
Skatteverket får överklaga förvaltningsrättens beslut om förlängning av tidsfrist särskilt. Det blir bara aktuellt när tidsfristen inte har löpt ut vid tidpunkten för beslutet och rätten inte samtidigt häver betalningssäkringen (34 § första stycket 9 FPL).
Om förvaltningsrätten inte medger en förlängning av tidsfristen och samtidigt häver betalningssäkringen kan Skatteverket överklaga beslutet i vanlig ordning (33 § FPL).
Skatteverket har då möjlighet att begära att kammarrätten inhiberar hävningsbeslutet och beslutar om förlängning interimistiskt (28 § FPL).
Ett beslut om betalningssäkring kan ha upphört på grund av att tidsfristen har löpt ut.
Förvaltningsrätten får meddela ett nytt beslut om betalningssäkring på samma grund. Det krävs i så fall att Skatteverket har fastställt betalningsskyldigheten eller ansökt om fastställelse hos förvaltningsrätten (46 kap. 15 § SFL).
Bestämmelsen har tillkommit för att inte syftet med en tidsfrist ska kunna förfelas genom att Skatteverket omedelbart ger in en ny ansökan om betalningssäkring som gäller samma betalningssäkring som nyligen upphört.
Det finns hinder mot en ny betalningssäkring när det är full identitet mellan den fordran som den upphörda betalningssäkringen avser och den ännu inte fastställda fordringen. Full identitet finns om det är fråga om samma fordringsslag och samma tidsperiod och fordringsanspråket grundar sig på samma omständigheter eller händelseförlopp. Saken ska med andra ord vara identisk (prop. 1989/90:3 s. 25).
Den betalningssäkring som upphört kan avse en fordran på skatt för att vissa intäkter inte har redovisats i den betalningsskyldiges näringsverksamhet. Ett nytt beslut om betalningssäkring kan då meddelas för en skattefordran som grundar sig på felaktigt avdragna kostnader i näringsverksamheten. I det fallet är det inte full identitet mellan ansökningarna.
Om utredningen drar ut i tiden och möjligheten till förlängning av tidsfristen är tveksam bör Skatteverket överväga möjligheten att upprätta en delpromemoria och meddela delbeslut. Delpromemorian och delbeslutet måste i så fall omfatta samma perioder och samma skatte- och avgiftsslag som beslutet om betalningssäkring.