OBS: Detta är utgåva 2016.12. Visa senaste utgåvan.
Det finns formella krav på vad ett föreläggande ska innehålla. Vilken svarstid gäller för ett föreläggande och hur meddelas det den som föreläggandet gäller?
Hur ett föreläggande som förenats med vite ska utformas m.m. beskrivs i Utformning av vitesföreläggande och hur föreläggandet följs.
Det finns inte något uttryckligt krav, men det får sägas ligga i sakens natur att ett föreläggande ska vara skriftligt.
Föreläggandet ska innehålla
Den svarstid som bestäms för att följa föreläggandet ska vara anpassad efter omständigheterna i det särskilda fallet. Det innebär att hänsyn ska tas till bland annat föreläggandets innehåll och omfattning. Den som föreläggs med stöd av bestämmelserna i 37 kap. SFL ska dock alltid få minst fem dagar på sig att följa föreläggandet (8 kap. 1 § SFF).
Med dagar menas här vardagar.
Ett föreläggande utan vite kan normalt sändas i så kallat ”lösbrev”, d.v.s. som ett normalt frankerat brev, utan krav på mottagningsbevis eller liknande. Skulle det däremot i något särskilt fall finnas behov av bevis om att den som har förelagts har nåtts av föreläggandet kan delgivning användas.
Det finns inte några särskilda bestämmelser om hur ett svar på ett föreläggande ska lämnas. Däremot får Skatteverket avgöra hur en uppgift ska lämnas.
Det betyder att bestämmelsen i 14 § FL om muntligt svar kan tillämpas även när ett svar på ett föreläggande ska lämnas. Enligt paragrafens första stycke ska en part ges möjlighet att lämna uppgifter muntligt om detta kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. Om ett muntligt svar är acceptabelt är beroende av bland annat vilka uppgifter Skatteverket har begärt men kanske framför allt av mängden eller omfattningen av de uppgifter Skatteverket frågat efter.
Ett föreläggande som inte har förenats med vite, har inte några egentliga rättsverkningar. I de fall den som har förelagts utan vite inte gör det som framgår av föreläggandet kan därför revision eller tvångsåtgärder behöva användas. De tvångsåtgärder som kan bli aktuella att använda är dels vitesföreläggande som regleras i 44 kap. SFL och bevissäkring som regleras i 45 kap. SFL.