OBS: Detta är utgåva 2017.5. Visa senaste utgåvan.
Stiftelselagen innehåller bestämmelser enligt vilka styrelseledamöter m.fl. i vissa situationer kan bli personligen ansvariga för stiftelsens skulder.
En styrelseledamot eller förvaltare som uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar skada för stiftelsen när uppdraget fullgörs ska ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas någon annan (t.ex. en borgenär) genom åsidosättande av föreskrifterna i stiftelseförordnandet eller stiftelselagen (5 kap. 1 § SL).
Även en revisor kan bli ersättningsskyldig enligt samma grunder. Revisorn ansvarar även för sina medhjälpare (5 kap. 2 § SL).
Ett skadestånd kan jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. Är flera skadeståndsskyldiga är huvudregeln att de ska göras solidariskt ansvariga (5 kap. 3 § SL).
När stiftelsen drabbats är det i första hand styrelsen och förvaltaren som kan föra talan om skadestånd. Men talerätt finns enligt 5 kap. 4 SL även för
Om stiftelsen har försatts i konkurs har även konkursboet talerätt.
En borgenär som drabbats av skada har talerätt mot styrelsens ledamöter eller förvaltaren endast i de fall som omfattas av 5 kap. 1 § SL, d.v.s. när stiftelseförordnandet eller stiftelselagen har överträtts. Borgenären har därmed ingen egen talerätt mot styrelsens ledamöter eller förvaltaren för skada som tillfogats t.ex. vid kontraktsbrott.
Reglerna om likvidation och upplösning av stiftelser påminner om de som gäller för aktiebolag (och ekonomiska föreningar). Underlåtenhet att följa reglerna kan medföra personligt betalningsansvar för stiftelsens förpliktelser (7 kap. 3 § SL).
Läs mer om likvidation av stiftelser.
Det är respektive borgenär som har talerätt.
Ett personligt ansvar kan uppkomma för styrelsen, förvaltaren eller annan företrädare för stiftelsen för sådana förpliktelser som de skriftligen har utfärdat, om det inte framgår av handlingen att den är utfärdad på stiftelsens vägnar.
Ansvarsfrihet föreligger om det av omständigheterna vid handlingens tillkomst framgick att handlingen var utfärdad för stiftelsen. Inte heller föreligger ett personligt ansvar om stiftelsen genom behörig firmatecknare skriftligen godkänner handlingen (8 kap. 4 § SL).
Talerätt enligt denna bestämmelse har motparten, d.v.s. den mot vilken förpliktelsen gäller. Eftersom en skriftlig handling är en förutsättning för att ansvar ska kunna göras gällande torde det inte vara aktuellt för Skatteverket att åberopa bestämmelsen.