OBS: Detta är utgåva 2019.4. Visa senaste utgåvan.
Skatteverket ska befria, helt eller delvis, från ett skattetillägg om ett fel eller en passivitet kan antas ha berott på en persons hälsa (51 kap. 1 § andra stycket 1a SFL).
Normalt ska Skatteverket helt befria från ett skattetillägg om personens hälsa kan antas ha påverkat förmågan att lämna rätt uppgifter.
Uttrycket hälsa (egentligen bristande hälsa) har en vidare betydelse än uttrycket sjukdom. Det innefattar såväl sjukdom (somatisk eller psykisk) som psykosociala faktorer.
En skilsmässa, en anhörigs död och liknande händelser eller omständigheter är sådana psykosociala faktorer som kan innebära att Skatteverket ska befria den uppgiftsskyldige från ett skattetillägg.
Bestämmelsen syftar i första hand på den uppgiftsskyldiges hälsa men befrielsegrunden kan tillämpas även när någon annan persons hälsa kan ha påverkat den uppgiftsskyldiges möjlighet att lämna uppgifter.
Ett deklarationsombuds bristande hälsa kan vara grund för befrielse (prop. 2005/06:31 s. 36).
Bestämmelsen kan tillämpas när en deklarationsmedhjälpare drabbats av sjukdom (prop. 2010/11:165 s. 964). Vid bedömningen får man i ett sådant fall fästa särskild vikt vid i vilken omfattning den uppgiftsskyldige har varit beroende av medhjälparen för att kunna lämna uppgifter på ett riktigt sätt.
En firmatecknares bristande hälsa kan vara grund för befrielse om deklarationsskyldigheten inte kunnat fullgöras av någon annan behörig firmatecknare.
En ekonomiansvarigs bristande hälsa kan ha bidragit till att skattedeklarationer inte lämnats i tid för att undanröja skönsskattetillägg. Den bristande hälsan i sig var inte tillräcklig för att befria från skattetillägg men tillsammans med andra omständigheter gav domstolen delvis befrielse från skattetilläggen (RÅ 2008 ref. 61 I).
Det krävs att den bristande hälsan direkt har påverkat den enskildes förmåga att lämna deklarationen eller riktiga uppgifter för att Skatteverket ska befria.
Detta innebär bl.a. att det ska finnas ett tidsmässigt samband mellan den bristande hälsan och felet eller passiviteten. Att någon blir sjuk efter deklarationstidpunkten är normalt inte en grund för att befria. En persons förmåga att deklarera korrekt kan dock ha påverkats även innan en sjukdom upptäcks.
Vid enklare fel är det mindre sannolikt att hälsan har påverkat möjligheten att lämna rätt uppgifter. Vid t.ex. psykisk ohälsa kan dock situationen vara den att det finns grund för att befria även när felet rör en enkel fråga.
Skatteverket ska bara ta in läkarintyg eller intyg från Försäkringskassan om det är nödvändigt för bedömningen.
Två makar hade påförts skattetillägg för att de inte hade redovisat räntor och behållning på konton i en dansk bank. Mannen led vid deklarationstillfället och under taxeringsperioden av både en hjärtsjukdom och en ögonsjukdom. Det förelåg dock inte något direkt samband mellan dessa sjukdomar och de oriktiga uppgifterna. Makarna befriades därför inte från sina skattetillägg (RÅ 1988 ref. 36).
Den uppgiftsskyldige hade blivit påförd ett skönsskattetillägg vid avvikelse från deklaration. Domstolen ansåg att det fanns ett samband mellan den uppgiftsskyldiges sjukdom och bristerna i deklarationen och befriade därför från skattetillägget. Av ett läkarintyg framgick att den uppgiftsskyldige strax efter att han lämnat självdeklaration tagits in på sjukhus med vänstersidig förlamning och högt blodtryck samt att han därefter vårdats på sjukhus under tre månader (RÅ 1978 Aa 80).
Den uppgiftsskyldige redovisade inte periodiskt understöd vid 1977 års taxering. Hon hade under hösten 1976 och våren 1977 lidit av täta epileptiska anfall och blev den 1 april 1977 helt sjukskriven på grund av denna sjukdom. Domstolen ansåg att det fanns ett samband mellan sjukdomen och möjligheten att lämna rätt uppgifter och befriade därför från skattetillägget (RÅ 1981 Aa 60).
Skattedeklarationer lämnas normalt med täta intervall. Befrielsegrunden hälsa kan därför bli aktuell vid flera deklarationstillfällen under en sammanhängande tidsperiod.
Skatteverket kan befria även när felaktigheten eller passiviteten kan antas ha berott på något förhållande som är jämförbart med bristande hälsa (51 kap 1 § andra stycket 1 a SFL).
Längre tillbaka ansågs liknande förhållanden vara sådana yttre omständigheter som skilsmässa, en anhörigs död, en anhörigs sjukdom och liknande (prop. 1977/78:136 s. 206). Sådana omständigheter ingår numera i begreppet hälsa (prop. 2002/03:106 s. 241).
Det är oklart vilka andra omständigheter som faller in under ”liknande förhållanden”.