OBS: Detta är utgåva 2021.10. Visa senaste utgåvan.
Informationsutbytet mellan medlemsstaterna om de harmoniserade punktskatterna ska ske mellan behöriga myndigheter.
Informationsutbyte med andra länder får endast ske mellan behöriga myndigheter. Du kan läsa mer om detta på sidan om behörighet att utbyta information.
Skatteverket är behörig myndighet för utbyta av den obligatoriska automatiserade information som ska ske i EMCS med stöd av bestämmelserna i artikel 21-27 i punktskattedirektivet och kommissionens förordning (EG) nr 684/2009 om genomförandet av rådets direktiv 2008/118/EG vad gäller datoriserade förfaranden för flyttningar av punktskattepliktiga varor under punktskatteuppskov. Detta framgår indirekt av bestämmelserna i 21 b § LAS, 22 b § LTS och 6 kap. 4 § LSE samt av 16-20 §§ FAS, 14-18 §§ FTS och 18-23 b §§ FSE.
Regeringen har utsett Skatteverket som behörig myndighet att utbyta information och samverka enligt rådets förordning (EU) nr 389/2012 om administrativt samarbete i fråga om punktskatter (jfr artikel 3.1 i förordning [EU] nr 389/2012 och 1 § förordning [2012:331] om tillämpning av rådets förordning [EU] nr 389/2012 om administrativt samarbete i fråga om punktskatter).
Kommissionen ska sammanställa en förteckning över medlemsstaternas behöriga myndigheter och offentliggöra denna i EUT (jfr artikel 3.2 i förordning [EU] nr 389/2012).
Skatteverket ska, i sin egenskap av behörig myndighet, utse ett centralt kontaktkontor för punktskatter (Excise Liaison Office, ELO) för det informationsutbyte som sker med stöd av rådets förordning (EU) nr 389/2012. ELO har huvudansvaret för kontakterna med andra medlemsstater och med kommissionen vid tillämpningen av förordning (EU) nr 389/2012 (artikel 4.1).
Utöver det centrala kontaktkontoret får Skatteverket även utse kontaktorgan med behörighet att direkt utbyta information på grundval av förordning (EU) nr 389/2012 (artikel 4.2).
Skatteverket får även utse behöriga tjänstemän genom personligt förordnande (artikel 5.1 i förordning [EU] nr 389/2012). Härigenom kan personer som inte tillhör det centrala kontaktkontoret eller utsett kontaktorgan få behörighet att utbyta information med andra medlemsstater.