OBS: Detta är utgåva 2018.6. Visa senaste utgåvan.
Anskaffningsutgiften för inventarier av mindre värde respektive med kort ekonomisk livslängd får dras av omedelbart vid förvärvet. Regeln omfattar inte immateriella rättigheter m.m. och goodwill.
Läs om de redovisningsmässiga reglerna om korttidsinventarier och inventarier av mindre värde på sidan Materiella anläggningstillgångar.
Ett företag ska dra av anskaffningsutgiften för inventarier genom årliga värdeminskningsavdrag (18 kap. 3 § IL) eller omedelbart vid anskaffningstillfället, om förutsättningarna för det är uppfyllda (18 kap. 4 § IL).
Anskaffningsutgiften för inventarier som är av mindre värde eller kan antas ha en ekonomisk livslängd på högst tre år (korttidsinventarier) får dras av omedelbart det beskattningsår de anskaffades (18 kap. 4 § IL). Regeln gäller dock inte för sådana immateriella tillgångar som avses i 18 kap. 1 § andra stycket IL.
Med inventarier av mindre värde avses inventarier som har ett anskaffningsvärde exklusive mervärdesskatt som understiger ett halvt prisbasbelopp (18 kap. 4 § IL). Om det ingår mervärdesskatt i utgiften och mervärdesskatten inte får dras av eller återbetalas enligt ML, får mervärdesskatten dock dras av direkt inom ramen för inventarier av mindre värde. I dessa fall är beloppsramen ett halvt prisbasbelopp plus mervärdeskatten som inte får dras av eller återbetalas enligt ML.
Skatteverket anser att beloppsgränsen för omedelbart avdrag för inventarier av mindre värde avser ett inventarium i sin helhet. Det är således inventariets totala anskaffningsvärde som avgör om det är av mindre värde. Detta gäller även för ett inventarium som ägs gemensamt, t.ex. av personer som driver näringsverksamhet i form av enkelt bolag (Skatteverkets ställningstagande Inventarier av mindre värde och enkla bolag).
Om det finns ett naturligt samband mellan flera inventarier ska de anses vara inventarier av mindre värde bara om det sammanlagda anskaffningsvärdet understiger ett halvt prisbasbelopp. Detsamma gäller i det fall förvärv av olika inventarier kan anses ingå som ett led i en större inventarieanskaffning (18 kap. 4 § andra stycket IL).
Skatteverket anser att ett naturligt samband mellan flera inventarier avser inventarier som har ett funktionellt samband och som förvärvats för att användas tillsammans som en enhet, t.ex. ett konferensbord med tillhörande stolar. Skatteverket anser att inventarier som ingår som ett led i en större inventarieanskaffning avser inventarier som används för liknande ändamål och som har förvärvats gemensamt eller i ett sammanhang, t.ex. ett utbyte av datorer på kontoret. Skatteverket anser vidare att om det ingår korttidsinventarier bland inventarier som har ett naturligt samband, eller bland inventarier som förvärvats som ett led i en större inventarieanskaffning, så behöver man inte räkna med dem, utan hela utgiften för dessa korttidsinventarier får dras av omedelbart.
Utgiften för inventarier som kan antas ha en ekonomisk livslängd på högst tre år, s.k. korttidsinventarier, får dras av omedelbart (18 kap. 4 § IL). När man bedömer om inventarierna utgör korttidsinventarier ska man ta hänsyn till förhållandena i det enskilda fallet (RÅ 1995 ref. 96). Det är i första hand företaget som yrkar avdraget som ska visa att undantagsregeln om omedelbart avdrag är tillämplig. Man kan inte ställa så höga krav på den bevisning som företaget ska presentera, eftersom avdragsregeln förutsätter att man redan under anskaffningsåret ska göra ett antagande om inventariernas ekonomiska livslängd i framtiden (RÅ 1994 not. 132).
Begreppet ekonomisk livslängd är inte så begränsat att det endast avser ett inventariums fysiska livslängd. Även ekonomiska faktorer såsom teknisk utveckling, konkurrensförhållanden och användningsområdet för inventariet i verksamheten ska beaktas. Utöver de uppgifter som utrustningen i första hand är anskaffad för ska alternativa användningsmöjligheter beaktas, liksom det värde som företaget kan tillgodogöra sig genom försäljning eller liknande efter treårsperioden.
Hela anskaffningsutgiften får dras av omedelbart för inventarier av ett visst angivet slag, enligt bestämmelsen i 18 kap. 4 § IL. Det är således frivilligt att använda möjligheten till omedelbart avdrag vid anskaffningstillfället.
För att ett omedelbart avdrag för anskaffningsutgiften för inventarierna ska kunna göras vid beskattningen, ska företaget ha gjort motsvarande kostnadsföring i räkenskaperna för utgifterna under anskaffningsåret. Det gäller oavsett om företaget använder räkenskapsenligt avskrivning eller restvärdeavskrivning. Utgifterna får inte tas upp som tillgång i balansräkningen. Om utgiften för tillgången till någon del tas upp som tillgång ska hela anskaffningsutgiften för tillgången behandlas enligt bestämmelserna om årliga värdeminskningsavdrag i 18 kap. 3 § IL. Skatteverkets tolkning av bestämmelsen bekräftas av ett rättsfall från Högsta förvaltningsdomstolen (RÅ 2004 ref. 81).
Ett företag avsåg att i redovisningen skriva av korttidsinventarier på tre år (planmässig avskrivning). Företaget frågade Skatterättsnämnden om den planenliga avskrivningen även skulle medges skattemässigt. Parterna i målet var överens om att inventarierna var s.k. korttidsinventarier, och att företaget alltså hade kunnat få skattemässigt avdrag för anskaffningsutgiften i sin helhet redan vid förvärvet. Skatterättsnämnden, vars avgörande fastställdes av Högsta förvaltningsdomstolen, godtog inte att företaget skattemässigt beräknade avdraget för inventarierna på samma sätt som i redovisningen. Skatterättsnämnden fastslog att om utgifterna inte dras av omedelbart ska de dras av genom årliga värdeminskningsavdrag i enlighet med bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning, alternativt restvärdesavskrivning (RÅ 2004 ref. 81).
Om inventarier avyttras, förloras, utrangeras eller tas ur näringsverksamheten samma beskattningsår som de anskaffas, ska hela utgiften dras av omedelbart (18 kap 5 § IL). Inventarier som företaget anskaffat under ett beskattningsår som inte finns kvar vid det årets utgång ska dras av omedelbart. Utgiften för inköpet kommer alltså inte att öka årets avskrivningsunderlag. Den ersättning som erhålls vid avyttringen ska tas upp som intäkt.