OBS: Detta är utgåva 2018.8. Visa senaste utgåvan.
Enligt bokföringlagen kan företag bara ha vissa räkenskapsår. I vissa fall måste företaget ha tillstånd från Skatteverket för att få ha ett visst räkenskapsår. Räkenskapsåret har betydelse för beskattningsåret.
Ett räkenskapsår ska omfatta tolv kalendermånader (3 kap. 1 § första stycket BFL). Med kalendermånader menas hela och obrutna kalendermånader.
När bokföringsskyldigheten för företaget inträder påbörjas räkenskapsåret. För samtliga bokföringsskyldiga enligt BFL gäller att när bokföringsskyldigheten inträder får räkenskapsåret vara antingen kortare eller längre än tolv månader. Räkenskapsåret får dock vara längst 18 månader (3 kap. 3 § BFL).
För samtliga bokföringsskyldiga enligt BFL gäller att när bokföringsskyldigheten upphör så får räkenskapsåret förkortas, men inte förlängas (3 kap. 3 § BFL).
När räkenskapsåret läggs om får räkenskapsåret förkortas eller förlängas. Räkenskapsåret får däremot aldrig vara längre än 18 månader (3 kap. 3 § BFL).
Ett konkursbeslut innebär att aktiebolagets verksamhet avslutas men bolaget fortsätter civilrättsligt att existera under konkursförfarandet. Under konkursen företräds bolaget som konkursgäldenär av den styrelse och verkställande direktör eller de likvidatorer som fanns vid konkursens början (25 kap. 49 § ABL). Konkursbeslutet påverkar inte heller bokföringsskyldigheten. Aktiebolaget ska därför offentliggöra sin årsredovisning genom att lämna in den till Bolagsverket. Det räkenskapsår som aktiebolaget har är registrerat hos Bolagsverket och beslutet om konkurs föranleder i sig inga ändringar av räkenskapsåret.
Fysiska personer ska ha kalenderår som räkenskapsår (3 kap. 1 § andra stycket BFL).
Detta gäller också handelsbolag där en fysisk person ska beskattas för hela eller för en del av bolagets inkomst, liksom sådana juridiska personer som förvaltar en samfällighet som är delägarbeskattad (6 kap. 6 § andra stycket IL), t.ex. en gemensamhetsanläggning (3 kap. 1 § andra stycket BFL).
Fysiska personer, handelsbolag där en fysisk person ska beskattas för hela eller för en del av bolagets inkomst samt juridiska personer som förvaltar en samfällighet som är delägarbeskattad ska ha kalenderår som räkenskapsår. Om det med hänsyn till det allmännas ekonomiska intresse eller andra omständigheter finns synnerliga skäl, får Skatteverket i ett enskilt fall medge att en annan tolvmånadersperiod (brutet räkenskapsår) än kalenderår får utgöra räkenskapsår (3 kap. 2 § BFL). Ett brutet räkenskapsår ska påbörjas den första dagen i en kalendermånad och omfatta en period av tolv hela månader. Det finns alltså elva olika brutna räkenskapsår.
Skatteverkets tillståndsprövning är mycket restriktiv. Tillstånd kan exempelvis ges om ett handelsbolag ingår i en koncern som sedan tidigare har ett annat räkenskapsår än kalenderår. Koncernen som helhet ska ha en omfattande verksamhet, medan verksamheten i handelsbolaget ska vara ringa. Ansökningar om ändring av räkenskapsår hanteras inom Skatteverket av skatteenhet 3, Box 2825, 403 20 GÖTEBORG.
Om ett företag tillämpar brutet räkenskapsår i strid mot 3 kap. 1 § andra stycket BFL får Skatteverket förelägga företaget att lägga om räkenskapsåret till kalenderår. Ett sådant föreläggande får förenas med vite (3 kap. 7 § BFL).
Andra företag, t.ex. aktiebolag, ekonomiska föreningar, handelsbolag med enbart juridiska personer som delägare eller stiftelser, får tillämpa annat räkenskapsår än kalenderår, så kallat brutet räkenskapsår (3 kap. 1 § tredje stycket BFL).
Ett brutet räkenskapsår ska påbörjas den första dagen i en kalendermånad och omfatta en period av tolv hela månader. Det finns alltså elva olika brutna räkenskapsår.
De kreditinstitut, värdepappersbolag och försäkringsföretag som enligt 3 kap. 8 § BFL ska tillämpa ÅRKL respektive ÅRFL ska ha kalenderår som räkenskapsår (1 kap. 7 § ÅRKL respektive 1 kap. 6 § ÅRFL). Dock gäller bokföringslagens regler i 3 kap. 3 § BFL om hur långt ett räkenskapsår får vara när bokföringsskyldigheten inträder respektive upphör.
Aktiebolagslagen innehåller vissa bestämmelser om räkenskapsår. Räkenskapsåret ska framgå av bolagsordningen (3 kap. 1 § första stycket ABL). Ändringar av bolagsordningen beslutas av bolagsstämman. Ett sådant beslut ska genast anmälas för registrering och får inte verkställas förrän det har registrerats hos Bolagsverket (3 kap. 4−5 §§ ABL). Motsvarande bestämmelser finns för ekonomiska föreningar (2 kap. 2 § EFL och 7 kap. 14 § EFL).
Ett företag ska i vissa situationer ha ett gemensamt räkenskapsår med ett annat företag. Om en sådan situation föreligger krävs det tillstånd för att sådana företag ska få tillämpa olika räkenskapsår.
Ett företag som bedriver flera verksamheter ska tillämpa samma räkenskapsår för dessa verksamheter (3 kap. 4 § BFL).
Företag som ingår i samma koncern ska ha samma räkenskapsår (3 kap. 5 § BFL). BFN har i BFNAR 2002:12 Tolkning av koncernbegreppet vid bedömningar som sker enligt bokföringslagen förtydligat koncernbegreppet. Om omläggning av räkenskapsår behöver göras för att uppfylla kravet på samma räkenskapsår inom koncernen krävs inget tillstånd från Skatteverket (3 kap. 6 § BFL).
Om det finns synnerliga skäl kan Skatteverket ge tillstånd för företag i en koncern att tillämpa olika räkenskapsår (3 kap. 5 § BFL).
Skatteverket har t.ex. gett tillstånd i de fall då ett företag har haft stora svårigheter att samordna sina verksamheter då svenska och utländska företag gått samman. En koncern och dess företag har också fått tillstånd att använda olika räkenskapsår då ett försäkringsbolag – som enligt lag måste tillämpa kalenderår som räkenskapsår – ingick i koncernen.
En fysisk person som driver jordbruk kan äga ett aktiebolag som också driver jordbruk. Om den fysiska personen har mer än hälften av rösterna i aktiebolaget är ägaren moderföretag och aktiebolaget dotterföretag i en koncern. Om moderföretaget, d.v.s. den fysiska personen, är skyldig att upprätta en koncernredovisning ska alla koncernföretag ha samma räkenskapsår.
Med koncern menas detsamma som i 1 kap. 4 § ÅRL. Det typiska koncernfallet är att ett moderföretag innehar mer än hälften av rösterna i en juridisk person. Ett koncernförhållande kan dock uppstå även på grund av avtal.
Om skyldighet att upprätta koncernredovisning inte föreligger, får bolaget ha brutet räkenskapsår trots att ägaren (moderföretaget) har kalenderår som räkenskapsår (3 kap. 5 § tredje stycket BFL).
Omläggning av räkenskapsår får i princip bara ske efter tillstånd från Skatteverket (3 kap. 6 § BFL). Tillståndet omfattar andra bokföringsskyldiga än fysiska personer, handelsbolag där någon fysisk person beskattas för resultatet och juridiska personer som förvaltar samfällighet och är av det slag som avses i 6 kap. 6 § andra stycket IL (SKV M 2011:23).
Tillstånd krävs t.ex. när ett aktiebolag vill lägga om räkenskapsåret från ett brutet räkenskapsår till ett annat brutet räkenskapsår, eller från kalenderår till brutet räkenskapsår.
Räkenskapsår får dock enligt 3 kap. 6 § BFL läggas om utan sådant tillstånd när det handlar om
För att Skatteverket ska ge sitt tillstånd till omläggning av räkenskapsår bör starka skäl krävas (SKV A 2011:28).
I det allmänna rådet anges att redovisnings- och revisionsbyråernas arbetsbelastning endast i undantagsfall kan motivera att tillstånd ges. Lokala förhållanden kan medföra att tillstånd medges. Så kan t.ex. vara fallet när det på en ort finns en begränsad tillgång till redovisningskonsulter och revisorer.
Tillstånd bör även medges av företagsekonomiska skäl. I det allmänna rådet framgår bl.a. att säsongsvariationer kan inverka på arbetssituationen under årets olika delar.
Tillstånd bör även enligt det allmänna rådet ges till aktiebolag som har börjat bedriva verksamhet utan att tidigare har gjort det.
Följande företag bör i normalfallet inte medges tillstånd:
Bokföringslagen innehåller inga bestämmelser om när ett beslut från Skatteverket om ändrat räkenskapsår får börja tillämpas.
Högsta förvaltningsdomstolen har i ett fall som avsåg inkomsttaxeringen för ett aktiebolag bedömt vilket räkenskapsår som vid en omläggning skulle användas vid inkomsttaxeringen (RÅ 1993 ref. 17). Bolaget hade räkenskapsåret 1 juli–30 juni. Bolagsstämman hade i slutet av juni 1988 beslutat att lägga om räkenskapsåret till kalenderår. Det nya räkenskapsåret hade registrerats hos PRV (numera Bolagsverket) i oktober 1988. Bolaget hade anpassat sig till det nya räkenskapsåret genom att förlänga sitt tidigare år till att omfatta även återstoden av kalenderåret 1988. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att bolaget vid 1989 års taxering fick använda det förlängda räkenskapsåret.
Skatteverkets beslut i tillståndsfrågor får överklagas hos förvaltningsrätten (9 kap. 1 § BFL). Förvaltningsrättens beslut får överklagas hos kammarrätten. Det krävs dock prövningstillstånd hos kammarrätten.