OBS: Detta är utgåva 2019.3. Visa senaste utgåvan.
En av Skatteverkets självständiga verksamhetsgrenar är den brottsbekämpande verksamheten. Reglerna för denna verksamhet har betydelse ur ett sekretessperspektiv.
Dessutom finns det regler om elektronisk behandling av uppgifter i Skatteverkets brottsbekämpande verksamhet.
Skattebrottsenheten, SBE, har organisatoriskt sett en så fristående ställning inom Skatteverket att den utgör en egen självständig verksamhetsgren. Detta har bl.a. betydelse eftersom en sekretessbelagd uppgift hos en självständig verksamhetsgren inte får röjas för en annan självständig verksamhetsgren om det inte är särskilt föreskrivet i lag (8 kap. 2 § OSL).
SBE:s arbetsuppgifter är brottsutredning, underrättelseverksamhet och brottsförebyggande arbete. I 1 § lag (1997:1024) om Skatteverkets brottsbekämpande verksamhet finns den s.k. brottskatalogen som anger de brott som ingår i SBE:s brottsutredande och brottsförebyggande verksamhet. Enligt katalogen omfattar SBE:s verksamhet brott enligt
Det rör sig om både ren skattebrottslighet och närliggande brottslighet, såsom bokföringsbrott.
Om åklagaren anser att det finns särskilda skäl för detta får Skatteverket även medverka i förundersökningen i fråga om andra brott än de som anges i brottskatalogen. Förfalskning som ingår som ett led i skattebrottslighet är exempel på ett sådant brott (prop. 1997/98:10 s. 48).
Skatteverket ska medverka vid förundersökning i fråga om brott på skatteområdet (prop. 1997/98:10 s.46). Åklagare får anlita biträde av SBE både före och efter det att en förundersökning har inletts (2 § lagen [1997:1024] om Skatteverkets brottsbekämpande verksamhet).
Skatteverket får bedriva underrättelseverksamhet inom skattebrottsområdet. Detta innebär verksamhet som består i att samla, bearbeta och analysera information för att kartlägga om brottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas och som inte utgör förundersökning (prop. 1997/98:10 s. 53).
Det är viktigt att Skatteverket gör klart för sig i vilket syfte en utredning företas. En brottsutredning och en skatteutredning har olika syften och de styrs av olika regelverk. En skatteutredning syftar till att ta fram underlag för en korrekt beskattning, medan en brottsutredning bl.a. syftar till att ta fram underlag för åklagarens ställningstagande om åtal ska väckas. Det är viktigt att varje åtgärd inom en utredning görs utifrån rätt syfte (ändamålsprincipen). Det är inte tillåtet att, med stöd av regelverket för skatteutredningar, ta fram uppgifter som inte behövs i skatteutredningen men som en brottsutredande myndighet behöver i en brottsutredning, eller tvärtom (prop. 1997/98:10 s. 43).