OBS: Detta är utgåva 2023.11. Visa senaste utgåvan.
Skatteverket kan under vissa förutsättningar registrera uppgifter i folkbokföringen om föräldraskap som har fastställts i utlandet genom presumtion, bekräftelse eller dom om fastställelsen kan erkännas i Sverige. Detsamma gäller för uppgifter om att föräldraskap har hävts i utlandet.
Föräldraskap för en person som inte har fött barnet kan fastställas i utlandet genom presumtion, bekräftelse eller dom. Ett utländskt föräldraskap för en person som inte har fött barnet är giltigt i Sverige om det uppfyller förutsättningarna för erkännande här.
Bestämmelser om erkännande i Sverige vad gäller fastställelse och hävande av föräldraskap finns i IFL, NFL och SEVL. Olika förutsättningar gäller för erkännande beroende på hur föräldraskapet fastställts och, om fastställelsen skett genom bekräftelse eller dom, om det skett inom eller utom Norden.
Ett utländskt föräldraskap för den som inte fött barnet och som kan erkännas i Sverige kan benämnas moderskap, faderskap eller föräldraskap för kvinnor. På denna sida avses samtliga tre benämningar med begreppen ”föräldraskap” och ”förälder” om inte något särskilt anges.
Den svenska rättsordningen erkänner utländska föräldraskap som fastställts för en person som inte fött barnet vid följande omständigheter:
Om dessa omständigheter inte föreligger, är det fråga om en situation som saknar lagstöd för att kunna erkännas i Sverige.
Föräldraskap genom presumtion innebär att föräldraskapet följer av att personen är eller har varit gift med den som fött barnet. Maken presumeras (antas) då vara förälder till barnet.
I frågan om ett utländskt föräldraskap som fastställts genom presumtion kan erkännas i Sverige tillämpas bestämmelserna i IFL. Om barnet vid födelsen fick hemvist i Sverige ska dock frågan om föräldraskap alltid bedömas enligt svensk lag (2 § första stycket IFL och 2a § IFL).
En person som är eller har varit gift med den som fött barnet ska, enligt 2 § första stycket och 2 a § IFL, anses som barnets förälder om sådan presumtion gäller enligt lagen
Föräldraskap för en man benämns faderskap oavsett om personen eller den som fött barnet ändrat könstillhörighet. För en kvinna gäller att hon benämns förälder om ingen av föräldrarna har ändrat könstillhörighet. Om kvinnan eller den förälder som fött barnet ändrat könstillhörighet, benämns hon mor (prop. 2021/22:188 s. 24).
Frågan om äktenskapets giltighet vid bedömning av om det föreligger faderskap genom presumtion, eller moderskap i de fall då någon av eller båda ändrat könstillhörighet, det vill säga frågan om en person är eller har varit gift med den som fött barnet, ska bedömas enligt den lag som tillämpats avseende presumtionen (2 § andra stycket IFL). Detta innebär att en presumtion enligt utländsk lag kan vara giltig i Sverige även om äktenskapet i sig inte kan erkännas enligt svensk rätt.
För en kvinna som fastställts som förälder gäller – till skillnad från vad som gäller för utländska faderskap och moderskap genom presumtion – att frågan om äktenskapets giltighet som utgångspunkt ska bedömas enligt svensk lag, det vill säga äktenskapet måste kunna erkännas i Sverige (prop. 2021/22:188 s. 29).
Om prövningen beror på någons hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och personen då är avliden, ska prövningen göras med hänsyn till förhållandena vid tiden för dödsfallet. Om prövningen beror på barnets hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och barnet då ännu inte är fött, är istället hemvisten eller medborgarskapet vid den tidpunkten för den förälder som ska föda barnet avgörande (11 § IFL).
I NFL finns bestämmelser avseende erkännande av föräldraskap som fastställts eller hävts genom dom eller bekräftelse i Danmark, Finland, Island och Norge.
Föräldraskap för en man benämns faderskap oavsett om personen ändrat könstillhörighet. För en kvinna gäller att hon benämns förälder om ingen av föräldrarna har ändrat könstillhörighet. Om kvinnan eller den förälder som fött barnet ändrat könstillhörighet, benämns hon mor (prop. 2021/22:188 s. 24).
För en kvinna som fastställts som förälder gäller att hon ska vara eller ha varit gift eller sambo med den som fött barnet. Frågan om relationens giltighet ska som utgångspunkt bedömas enligt svensk lag, det vill säga äktenskapet måste kunna erkännas i Sverige (prop. 2021/22:188 s. 29).
Huvudregeln enligt 1 § NFL är att en nordisk lagakraftvunnen dom som avser föräldraskap gäller även i Sverige.
Med dom avses ett domstolsavgörande där frågan om föräldraskap prövats i sak, oavsett hur avgörandet betecknats (prop. 1979/80:5 s. 16). En förlikning som ingåtts inför domstol i Danmark likställs med dom.
Även en nordisk fastställelse av föräldraskap genom bekräftelse gäller som huvudregel i Sverige enligt 2 § NFL.
En nordisk dom eller fastställelse genom bekräftelse avseende föräldraskap gäller dock inte i Sverige enligt 3 § NFL
Bestämmelser om erkännande av en utomnordisk fastställelse eller hävning av föräldraskap finns i IFL. Avseende schweiziska avgöranden finns bestämmelser i SEVL.
Vid tillämpning av IFL gäller följande. Föräldraskap för en man benämns faderskap oavsett om personen ändrat könstillhörighet. För en kvinna gäller att hon benämns förälder om ingen av föräldrarna har ändrat könstillhörighet. Om kvinnan eller den förälder som fött barnet ändrat könstillhörighet, benämns hon mor med tillämpning av samma bestämmelser som gäller för en man och faderskap (prop. 2021/22:188 s. 24). För en kvinna som fastställts som förälder gäller att hon ska vara eller ha varit gift eller sambo med den som fött barnet. Frågan om relationens giltighet ska som utgångspunkt bedömas enligt svensk lag, det vill säga äktenskapet måste kunna erkännas i Sverige (prop. 2021/22:188 s. 29).
Ett lagakraftvunnet avgörande av en utländsk domstol som innebär att ett föräldraskap har fastställts eller hävts gäller i Sverige, om det med hänsyn till en parts hemvist eller medborgarskap eller annan anknytning fanns skälig anledning att talan prövades i den andra staten (7 § första stycket IFL).
Om prövningen beror på någons hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och personen då är avliden, ska prövningen göras med hänsyn till förhållandena vid tiden för dödsfallet. Om prövningen beror på barnets hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och barnet då ännu inte är fött, är i stället hemvisten eller medborgarskapet vid den tidpunkten för den förälder som ska föda barnet avgörande (11 § IFL).
Ett utländskt domstolsavgörande ska dock enligt 7 § andra stycket IFL inte gälla i Sverige
Ett utländskt domstolsavgörande gäller inte i Sverige om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att erkänna avgörandet, så kallad ordre public (12 § IFL).
Frågan om ett utländskt domstolsavgörande avseende föräldraskap gäller i Sverige kan prövas av domstol. Ansökan till domstol kan göras av någon av parterna i den utländska rättegången och vars rätt frågan rör. Om en sådan fråga uppkommer inför en annan svensk myndighet än domstol (till exempel hos Skatteverket inom folkbokföringsverksamheten), får även myndigheten vid behov begära sådan prövning (9 § IFL).
Ett avgörande avseende föräldraskap som meddelats av en domstol i Schweiz ska som huvudregel gälla även i Sverige (1–2 §§ SEVL). Under vissa förutsättningar ska dock avgörandet inte anses gälla i Sverige (4 § SEVL).
En utländsk fastställelse av föräldraskap genom bekräftelse gäller i Sverige om bekräftelsen är giltig enligt lagen i en stat där barnet eller den som lämnat bekräftelsen hade hemvist eller var medborgare (8 § första stycket IFL). Själva bekräftelsen ska även anses giltig till formen om den uppfyller de formkrav som gällde enligt lagen i den stat där bekräftelsen lämnades (8 § andra stycket IFL). Det är förhållandena vid tidpunkten för bekräftelsen som ska ligga till grund för bedömningen (prop. 1984/85:124, s. 60).
Om prövningen beror på någons hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och personen då är avliden, ska prövningen göras med hänsyn till förhållandena vid tiden för dödsfallet. Om prövningen beror på barnets hemvist eller medborgarskap vid en viss tidpunkt och barnet då ännu inte är fött, är i stället hemvisten eller medborgarskapet vid den tidpunkten för den som fött barnet avgörande (11 § IFL).
En utländsk fastställelse genom bekräftelse ska dock enligt 8 § tredje stycket IFL inte gälla i Sverige
En utländsk fastställelse av föräldraskap genom bekräftelse gäller inte i Sverige enligt 12 § IFL om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att erkänna fastställelsen (ordre public).
Svensk rätt saknar bestämmelser om fastställelse av föräldraskap för ett barn som tillkommit genom surrogatarrangemang, förutom i de fall då barnet tillkommit med den personens spermier (se Fastställelse under medverkan av svensk socialnämnd nedan). Utgångspunkten är att erkännande inte kan ske utan uttryckligt lagstöd.
Högsta domstolen har emellertid i rättsfallen NJA 2019 s. 504 respektive NJA 2019 s. 969 beslutat att erkänna utländska avgöranden om föräldraskap för en kvinna som inte fött barnet. Båda fallen rörde en situation där en kvinna i ett utländskt avgörande fastställts som mor till ett barn efter ett surrogatarrangemang i utlandet. Rättsfallen innebär inte att det finns en generell rätt att få en utländsk dom om fastställt föräldraskap efter ett surrogatarrangemang erkänd i Sverige. Högsta domstolen understryker att utgångspunkten i svensk rätt fortfarande är att utländska domar inte kan erkännas utan uttryckligt stöd i lag. Erkännande kan dock i undantagsfall ändå komma i fråga om det är nödvändigt för att tillgodose barnets rätt till privatliv och identitet samt för att uppfylla principen om barnets bästa. För att erkännande ska vara nödvändigt krävs att barnet har etablerat en faktisk familjerelation till den utpekade föräldern och att barnets rätt inte kan tillgodoses på något annat sätt som är lämpligare och förenligt med barnets bästa.
Erkännande utan uttryckligt lagstöd av utländska domar om fastställt föräldraskap kommer normalt inte att bli aktuellt inom ramen för folkbokföringsverksamheten med hänsyn till att handläggningen endast är av summarisk karaktär. Bedömningar av frågor som sammanhänger med barnets bästa görs lämpligen av domstol.
Föräldraskap i internationella situationer kan under vissa förutsättningar fastställas och hävas i Sverige.
Ett föräldraskap för ett barn som har sin hemvist i Sverige kan fastställas genom bekräftelse av föräldraskapet under medverkan av en svensk socialnämnd enligt 3 § IFL.
I 3 a § IFL finns bestämmelser om bekräftelse av föräldraskap under medverkan av svensk socialnämnd som avser en situation där barnet kommit till genom ett surrogatarrangemang. Ett surrogatarrangemang innebär att en eller två personer (de tilltänkta rättsliga föräldrarna) anlitar en person (surrogatföräldern) för att genomgå en graviditet som de själva inte vill eller kan genomgå. I arrangemanget är surrogatföräldern inte tilltänkt som rättslig förälder. Det är inte tillåtet att genomföra surrogatarrangemang inom den svenska sjukvården. En fastställelse av föräldraskapet genom bekräftelse kan enligt 3 a § första stycket IFL göras om
Svensk lag ska tillämpas vid fastställande av föräldraskap enligt ovan (3 a § tredje stycket IFL). Detta innebär bland annat att om surrogatföräldern är gift, ska maken anses som barnets förälder. Det är då fråga om en bekräftelse som enligt 1 kap. 2 § andra stycket och 4 § FB måste godkännas av både surrogatföräldern och maken, så kallad tredjemansbekräftelse (prop. 2017/18:155 s. 76). En tredjemansbekräftelse innebär att ett föräldraskap fastställs genom bekräftelsen samtidigt som föräldraskapet avseende maken hävs.
Mål om föräldraskap får prövas av svensk domstol enligt bestämmelserna i 4 – 6 §§ IFL. I 5 § andra stycket IFL finns särskilda bestämmelser som möjliggör ett fastställande av föräldraskap för en person genom svensk dom för ett barn som har sin hemvist utomlands och som tillkommit genom surrogatarrangemang om barnet har tillkommit med den personens spermier.