OBS: Detta är utgåva 2018.10. Visa senaste utgåvan.
Punkt 1 är tillämplig oavsett om personen är självständig yrkesutövare eller anställd och innebär att verksamhetsstatens beskattningsrätt inte begränsas av reglerna om stadigvarande anordning i artikel 14 punkt 1 a eller av 183-dagarsreglerna i artikel 14 punkt 1 b och artikel 15 punkt 2.
Punkt 1 överensstämmer med artikel 17 punkt 1 i OECD:s modellavtal, bortsett från att artikel 14 inte nämns i sistnämnda bestämmelse. Modellavtalet innehåller inte längre några regler om självständig yrkesutövning.
Skatteverket anser att artikel 17 punkt 1, inte artikel 15 punkt 3, ska tillämpas på ersättning som en musiker med hemvist i Sverige får för uppträdanden på färja mellan Sverige och Finland. Finland har beskattningsrätt till den ersättning som är hänförlig till uppträdande på finskt territorium. Hemviststaten Sverige har beskattningsrätt till hela ersättningen och ska medge avräkning för finsk skatt enligt artikel 25 punkt 6 a.
Punkt 2 har till syfte att förhindra att punkt 1 kringgås genom bildande av bolag som uppbär inkomsterna av artistens eller sportutövarens verksamhet (prop. 1983/84:19 s. 149). Verksamhetsstaten har beskattningsrätt utan hinder av artiklarna 7, 14 och 15. Om ett företag uppbär inkomsterna krävs alltså varken att företaget har hemvist eller fast driftställe i verksamhetsstaten (jämför artikel 7 punkt 1).
Bestämmelsen överensstämmer i sak med artikel 17 punkt 2 i OECD:s modellavtal, bortsett från att artikel 14 inte nämns i sistnämnda bestämmelse. Modellavtalet innehåller inte längre några regler om självständig yrkesutövning.
Modellavtalets bestämmelse nämner inte heller artikel 7, men att beskattning i dessa fall får ske i verksamhetsstaten oberoende av om företaget (”another person”) har hemvist eller fast driftställe i denna stat framgår av punkt 11 i OECD:s kommentar till artikel 17.
Punkt 2 är subsidiär i förhållande till punkt 1 och beskattning enligt punkt 2 får ske endast när artistens eller sportutövarens inkomst inte kan beskattas enligt punkt 1. Punkt 2 utgör inte stöd för att beskatta en arbetsgivares eller arrangörs egna inkomster, till exempel entréavgifter (RÅ 2002 ref. 89).
Punkt 3 om verksamhet som huvudsakligen bekostas med offentliga medel saknar motsvarighet i OECD:s modellavtal.