OBS: Detta är utgåva 2023.5. Visa senaste utgåvan.
Enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag har rätt att dra av underskott av aktiv nystartad näringsverksamhet som allmänt avdrag mot övriga förvärvsinkomster under vissa förutsättningar.
Enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag har rätt att dra av underskott av bl.a. aktiv nystartad näringsverksamhet mot övriga förvärvsinkomster, t.ex. inkomst av tjänst, som ett allmänt avdrag (62 kap. 2 § IL).
Avdrag får göras under det beskattningsår då näringsverksamheten påbörjas och de följande fyra åren. Avdrag får göras med högst 100 000 kronor per år (62 kap. 3 § första stycket IL).
Det kan påpekas att avdragsmöjlighet för underskott vid nystartad verksamhet inte begränsar rätten att göra avdrag i efterhand för utgifter som uppkommit före verksamhetens början (16 kap. 36 § IL).
För avdragsrätt krävs att det är fråga om en näringsverksamhet i den mening som avses i 13 kap. 1 § IL. Undantagsvis kan förhållandena vara sådana att någon näringsverksamhet inte har påbörjats. Som exempel kan nämnas att utvecklings- och experimentkostnader t.ex. inte blir avdragsgilla om näringsverksamheten senare inte kommer igång (RÅ 1987 ref. 106).
För att ha rätt till avdrag krävs att näringsverksamheten är nystartad. Om en annan näringsverksamhet drivits sedan tidigare kommer en nystartad verksamhet normalt att ingå i samma näringsverksamhet (14 kap. 12 § IL) och därför kan avdrag för underskott i nystartad verksamhet inte medges (prop. 1993/94:50 s. 251). En successiv övergång från en bransch till en annan bransch innebär inte att näringsverksamheten anses nystartad.
Kammarrätten i Stockholm har i ett fall ansett att en påbörjad verksamhet i form av tillverkning av porslin och prydnadsföremål inte var nystartad eftersom den skattskyldiga redan tidigare tillverkat tekniska komponenter i sin enskilda näringsverksamhet, d.v.s. varit aktivt verksam i samma näringsverksamhet (förvärvskälla) (KRNS 2000-11-07, mål nr 2975-2000).
En näringsverksamhet påbörjas redan genom ett förvärv av en näringsfastighet (13 kap. 1 § tredje stycket IL). Det gäller oavsett om någon egentlig drift påbörjats på fastigheten eller inte (RÅ 2002 ref. 59). Om däremot två personer tillsammans börjar driva verksamhet på en näringsfastighet som den ena av dem haft sedan tidigare, hindrar det inte att näringsverksamheten ska anses som nystartad för den andra (KRSU 2000-11-23, mål nr 1825-1998). Enbart den omständigheten att hästar föds upp och betar på en jordbruksfastighet innebär dock inte att innehavet av hästarna automatiskt har en sådan anknytning till fastigheten att de av den anledningen ska anses ingå i en näringsverksamhet. Fråga om hästverksamheten utgör en näringsverksamhet ska normalt prövas självständigt utifrån näringskriterierna i 13 kap. 1 § IL (RÅ 2010 ref. 111).
Avdrag för underskott av nystartad näringsverksamhet medges inte när verksamheten läggs in i ett handelsbolag som varit vilande sedan länge (jämför prop. 1993/94:50 s. 251 och KRNS 2007-01-30, mål nr 4635-05).
Om en näringsverksamhet avslutas och en nystartad verksamhet därefter påbörjas anser Skatteverket att den nystartade verksamheten ska ha påbörjats först ett senare beskattningsår för att avdrag för underskott i nystartad näringsverksamhet ska medges.
Underskottsavdraget förutsätter att verksamheten bedrivs aktivt (62 kap. 2 § IL).
Det räcker att verksamheten drivits aktivt under det beskattningsår då avdrag yrkas. Om verksamheten varit passiv under de föregående beskattningsåren saknar betydelse.
Dödsbo, som inte kan anses driva aktiv näringsverksamhet annat än under dödsåret, kan därför bara utnyttja avdragsmöjligheten för det året.
Vid bedömningen av om en verksamhet är aktiv eller passiv för en delägare i ett handels- eller kommanditbolag så utgår man från delägaren, d.v.s. i vilken omfattning denne lagt ned arbete i verksamheten. Det innebär att inkomst från ett och samma handelsbolag kan höra till aktiv näringsverksamhet för en delägare och till passiv näringsverksamhet för en annan delägare.
Självständig näringsverksamhet utanför EES anses alltid som passiv näringsverksamhet (2 kap. 23 § andra stycket IL).
Om verksamheten utanför EES inte drivs självständigt utan har samband med verksamhet som drivs inom EES så bedöms hela näringsverksamheten som en helhet för att komma fram till om den är aktiv eller passiv.
Om en näringsidkare bara driver verksamhet i ett land utanför EES så anses verksamheten inte som aktiv näringsverksamhet. Allmänt avdrag medges därmed inte enligt 62 kap. 2-4 §§ IL även om näringsidkaren arbetat heltid i verksamheten.
Avdrag medges med högst 100 000 kr för vart och ett av de fem år som avdrag kan komma i fråga. Beloppsgränsen gäller för alla näringsverksamheter sammantaget hos en skattskyldig person (prop. 1999/00:2 del 2 s. 667 f). Om en person har dels en andel i ett handelsbolag, dels en enskild näringsverksamhet och båda är nystartade så får det sammanlagda avdraget inte överstiga 100 000 kr.
Varje års allmänna avdrag för underskott av nystartad verksamhet kan alltså uppgå till högst 100 000 kr. Om det även ingår ett inrullat underskott från föregående år saknar betydelse. Det saknar också betydelse för rätten till avdrag om t.ex. föregående års underskott översteg 100 000 kr frånräknat det årets inrullade underskott. Detta gäller oavsett om man det året yrkade allmänt avdrag eller inte för underskott av nystartad verksamhet (Skatteverkets ställningstagande Allmänt avdrag för underskott av nystartad verksamhet).
Beloppsbegränsningen gäller inte för litterär, konstnärlig eller liknande verksamhet.
Den som förvärvar en näringsverksamhet från en närstående inträder i den närståendes skattemässiga situation när det gäller rätten till avdrag (62 kap. 3 § tredje stycket IL).
Den närståendekrets som menas är den som gäller enligt 2 kap. 22 § IL.
Om näringsverksamheten har tagits över efter en närstående gäller en kontinuitetsprincip som innebär att avdrag bara får göras om överlåtaren varit berättigad till avdrag om denne fortsatt att driva verksamheten. Kvittning kan alltså bara komma i fråga om överlåtaren påbörjade verksamheten mindre än fem år före överlåtelsen. Övertagaren kan bara utnyttja avdragsrätten under den tid som återstår till dess det gått fem år räknat från den tidpunkt då överlåtaren startade verksamheten (prop. 1993/94:234 s. 98).
Om en näringsverksamhet övertagits genom köp, byte eller annat oneröst förvärv från förälder eller från far- eller morföräldrar, ska femårsperioden börja räknas från övertagandet (62 kap. 3 § tredje stycket IL).
Avdragsrätten är inte utesluten i det fallet att en redan aktiv jordbrukare köper sin förälders jordbruksfastighet. Eftersom all näringsverksamhet som drivs av en enskild hör till en enda näringsverksamhet (14 kap. 12 § IL) utgår man alltid vid ett förvärv från när den ursprungliga näringsverksamheten påbörjades. I den situationen kommer den nya verksamheten att ingå som en del i den tidigare etablerade verksamheten och möjligheterna till kvittning blir därmed beroende av tidpunkten för starten av den tidigare etablerade verksamheten (prop. 1993/94:234 s. 100).
Avdrag för underskott av näringsverksamhet medges inte
Den som är kommanditdelägare får inte dra av ett underskott från kommanditbolaget till den del som summan av avdraget och de avdrag som gjorts tidigare beskattningsår skulle överstiga ett belopp som motsvarar vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget (14 kap. 14 § första stycket IL).
Motsvarande gäller för delägare i ett svenskt handelsbolag som i förhållande till övriga delägare har förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser (14 kap. 14 § andra stycket IL).
Rätten till allmänt avdrag är alltså begränsad till den del som summan av avdraget och de avdrag som gjorts tidigare beskattningsår skulle överstiga ett belopp som motsvarar vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget.
Om en delägare t.ex. åtagit sig att sätta in 100 000 kr och allmänt avdrag medgetts föregående beskattningsår med 50 000 kr så är återstående avdragsutrymme begränsat till 50 000 kr.
Läs mer om bestämmelserna i 14 kap. 14 och 15 §§ IL i avsnittet Underskott från Handelsbolag.
För att ett avdrag ska medges får inte liknande verksamhet ha drivits direkt eller indirekt någon gång under de fem beskattningsår som närmast föregått startåret (62 kap. 3 § andra stycket IL). Med indirekt menas att verksamheten tidigare drivits i t.ex. ett aktie- eller handelsbolag.
Att en verksamhet tidigare utgjort hobby, och därför beskattats i inkomstslaget tjänst, utgör enligt Skatteverkets uppfattning inte hinder mot avdrag för underskott i nystartad verksamhet. Bedömningen bör göras utifrån om det ur skattemässig synvinkel är en nystartad näringsverksamhet, och om man då tidigare har drivit en liknande hobbyverksamhet borde det inte diskvalificera från rätten till avdrag. Syftet med lagstiftningen är att vara en starthjälp för nystartad näringsverksamhet.
Vad som menas med liknande verksamhet är inte klarlagt och måste bedömas från fall till fall. Nedan redovisas ett antal domar från kammarrätterna där begreppet liknande verksamhet varit föremål för bedömning: