OBS: Detta är utgåva 2023.5. Visa senaste utgåvan.
Här kan du läsa om övriga skattskyldiga för snus, tuggtobak och övrig tobak.
Den som yrkesmässigt tillverkar snus, tuggtobak eller övrig tobak utan att vara godkänd lagerhållare är skattskyldig (10 kap. 20 § första stycket 1 LTS).
LTS innehåller bestämmelser om skattefria förvärv av snus, tuggtobak eller övrig tobak att använda för vissa angivna skattebefriande ändamål.
Den som använder snus, tuggtobak eller övrig tobak som förvärvats skattefritt för något annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten är skattskyldig (10 kap. 20 § första stycket 3 och andra stycket LTS).
Den som i annat fall än det som avses i 10 kap. 12-21 §§ LTS yrkesmässigt innehar snus, tuggtobak eller övrig tobak utan att skatten har redovisats i Sverige är skattskyldig (10 kap. 22 § LTS). Bestämmelsen omfattar varor som överhuvudtaget inte har beskattats tidigare och som ägs av någon som inte är godkänd lagerhållare. Det kan till exempel vara varor som smugglats in till Sverige från tredje land. Bestämmelsen motsvarar 9 kap. 19 § LTS. Av förarbetena framgår att även vad gäller snus, tuggtobak och övrig tobak kan i det i vissa fall uppkomma situationer där varor påträffas för vilka svensk skatt inte har betalats, men där det inte går att utreda vem som har fört in eller tagit emot varorna. För att minska risken att det på den svenska marknaden omsätts varor för vilka svensk punktskatt inte har betalats bedöms det att även snus, tuggtobak och övrig tobak ska omfattas av en motsvarande bestämmelse som den i 9 § första stycket 8 LTS (prop. 2020/21:112 s. 53). Förarbetsuttalandet avser 36 § 1 i tidigare LTS. Bestämmelsen motsvaras numera av 10 kap. 12 § LTS (prop. 2021/22:61 s. 397). Bestämmelsen i 9 § första stycket 8 i tidigare LTS motsvaras av 9 kap. 19 § första stycket LTS (prop. 2021/22:61 s. 388).
Bestämmelser om skattskyldighet vid import och otillåten införsel till EU finns i 10 kap. 17-19 §§ LTS.
Skattskyldig för import av snus, tuggtobak eller övrig tobak är deklaranten eller varje annan person enligt artikel 77.3 i unionstullkodex (10 kap. 17 § första stycket LTS).
Skattskyldig vid import av en unionsvara till Sverige är deklaranten eller varje annan person som hade varit skyldig att betala tull enligt artikel 77.3 i unionstullkodexen om varan hade varit belagd med tull (10 kap. 17 § andra stycket LTS).
Skattskyldighet i Sverige uppkommer vid import till Sverige. Detta gäller oavsett om tulldeklarationen för varan lämnas i Sverige eller om tulldeklarationen inges i ett annat EU-land med stöd av ett tillstånd för s.k. centraliserad klarering enligt artikel 179 i unionstullkodexen. Om tulldeklarationen ges in i ett annat EU-land med stöd av ett tillstånd för centraliserad klarering kommer deklaranten att betala tullen i det andra EU-landet. Punktskatten ska däremot betalas i Sverige (jfr prop. 2021/22:61 s. 386 och s. 398).
Andra stycket i 10 kap. 17 § LTS reglerar skattskyldigheten när importen sker från de territorier inom unionens tullområde som inte ingår i Europeiska unionens punktskatteområde, t.ex. Åland och Kanarieöarna. Även i dessa fall ska en tulldeklaration lämnas enligt tullagstiftningen. Någon skyldighet att betala tull föreligger inte och därför anges särskilt att skattskyldig är deklaranten eller den som varit skyldig att betala tull om varorna varit belagda med tull. Skattskyldigheten uppkommer om varorna förs in till Sverige (prop. 2021/22:61 s. 386 och s. 398).
Med import menas varors övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen (1 kap. 7 § första stycket LTS).
Med import menas även införsel till EU av unionsvaror från något av de territorier som anges i 2 § lagen (2022:157) om Europeiska unionens punktskatteområde om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen har fullgjorts (1 kap. 7 § andra stycket LTS).
Införsel av unionsvaror från något av de territorier som ingår i unionens tullområde men inte omfattas av Europeiska unionens punktskatteområde, exempelvis Åland och Kanarieöarna betraktas som en import enligt LTS (prop. 2021/22:61 s. 340).
Definitionen av import innebär att även varor som har förts in från områden utanför unionens tullområde, utan att hänföras till förfarandet för övergång till fri omsättning (eller något av de andra förfaranden som är tillåtna under tullagstiftningen), inte omfattas av begreppet import. Det är i detta fall istället fråga om otillåten införsel enligt 1 kap. 8 § LTS (jfr prop. 2021/22:61 s. 340).
Med tullskuld och unionsvara menas detsamma som i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 (1 kap. 10 § första stycket LTS).
Skattskyldighet vid import gäller inte snus, tuggtobak och övrig tobak om de vid varornas övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen ägs av en godkänd lagerhållare eller, om det är fråga om en unionsvara, vid den tidpunkt då skyldigheterna enligt tullagstiftningen fullgjorts (10 kap. 19 § första stycket LTS). I dessa fall kommer skattskyldighet i stället att uppkomma enligt övriga bestämmelser om skattskyldighet för lagerhållare (jfr prop. 2011/12:155 s. 99 och prop. 2021/22:61 s. 398).
Om någon hävdar att undantaget från skattskyldighet är tillämpligt vid import, så är det dennas ansvar att visa att så är fallet. Om Tullverket anser att det är tveksamt om kriterierna för undantag är uppfyllda kan de begära att den godkända lagerhållaren ska lämna in underlag som visar att denna är ägare till varorna (jfr prop. 2011/12:155 s. 99 och prop. 2021/22:61 s. 398).
Tullverket beslutar om tobaksskatt för den som är skattskyldig vid import. Skatten ska betalas till Tullverket (13 kap. 3 § LTS).
Skattskyldig för otillåten införsel av snus, tuggtobak och övrig tobak till Sverige är varje person som är involverad i den otillåtna införseln (10 kap. 17 § första stycket LTS).
Skattskyldig vid otillåten införsel av en unionsvara till Sverige är varje person som är involverad i den otillåtna införseln (10 kap. 17 § andra stycket LTS).
Med otillåten införsel menas införsel till EU av varor som inte hänförts till förfarandet för övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 201 i unionstullkodexen och för vilka en tullskuld har uppkommit enligt artikel 79.1 i unionstullkodex eller skulle ha uppkommit om varan hade varit belagd med tull. Med otillåten införsel menas även införsel till EU av unionsvaror från något av de territorier som anges i 2 § lagen om Europeiska unionens punktskatteområde om de skyldigheter som följer av tullagstiftningen vid sådan införsel inte har fullgjorts (1 kap. 8 § LTS).
Otillåten införsel omfattar situationer där varor har förts in utan att hänföras till ett tullförfarande. För att en otillåten införsel ska föreligga ska en tullskuld ha uppkommit i enlighet med artikel 79.1 unionstullkodex eller skulle ha uppkommit om varorna hade varit belagda med tull (jfr artikel 3.8 punktskattedirektivet). (prop. 2021/22:61 s. 341).
Med tullskuld och unionsvara menas detsamma som i artikel 5 i unionstullkodexen (1 kap. 10 § LTS).
Skattskyldighet vid otillåten införsel gäller inte i fråga om varor för vilka tullskulden har upphört i enlighet med artikel 124.1 e, f, g eller k i unionstullkodexen. Vid otillåten införsel av unionsvaror ska det som sägs i första meningen tillämpas som om varan hade varit belagd med tull (10 kap. 19 § andra stycket LTS).
Undantaget omfattar bl.a. situationer där varor har förverkats eller beslagtagits, förstörts under tullövervakning eller förts ut ur unionens tullområde. När varor förs in från en plats som ligger inom unionens tullområde, t.ex. Åland, uppkommer inte någon tullskuld. I andra meningen anges därför att bestämmelsen i dessa fall ska tillämpas som om en tullskuld hade uppkommit, dvs. undantag ska medges i motsvarande situationer som enligt första meningen (prop. 2021/22:61 s. 398).
Tullverket beslutar om tobaksskatt för den som är skattskyldig vid otillåten införsel. Skatten ska betalas till Tullverket (13 kap. 3 § LTS).