OBS: Detta är utgåva 2024.3. Visa senaste utgåvan.
Huvudsakligen tillämpas kupongskattelagens bestämmelser vid handläggning av ärenden om kupongskatt men i vissa fall blir bl.a. skatteförfarandelagen och förvaltningslagen tillämpliga. Om kupongskatt inte har hållits inne eller inte har betalts ska Skatteverket förelägga om inbetalning av skatten.
Nedan följer en redogörelse för vilka lagar som gäller vid handläggningen av ärenden om kupongskatt.
Bestämmelser om kupongskatt finns i kupongskattelagen och kupongskatteförordningen. I kupongskattelagen finns bl.a. regler om betalning av kupongskatt och regler om handläggning av kupongskatt. Kupongskattelagen hänvisar i vissa delar till skatteförfarandelagen vad gäller handläggning av ärenden.
Skatteförfarandelagen ska tillämpas vid handläggningen av ärenden och mål om kupongskatt, när det gäller
För uppgifter och handlingar som ska undantas från kontroll så gäller 47 kap. och 68 kap. 1 och 3 §§ SFL (1 § tredje stycket KupL).
Vid revision för kontroll av kupongskatt enligt 24 § KupL tillämpas även vissa andra bestämmelser i skatteförfarandelagen.
Det sagda innebär att den som har haft kostnader för t.ex. ombud i ett ärende om kupongskatt kan ansöka om ersättning enligt de regler som gäller för ersättning enligt skatteförfarandelagen. Vidare kan bevissäkring ske, t.ex. om ett föreläggande i revisionen om att lämna handling inte följts (prop. 2010/11:165 s. 894). Vid behov av att säkerställa en betalning av kupongskatt ska bestämmelserna om betalningssäkring i skatteförfarandelagen användas. Den som kupongskatteärendet gäller kan begära undantag av handling från Skatteverkets kontroll (gäller vid revision, bevissäkring och vitesföreläggande) och då ska bestämmelserna om undantag av uppgift och handling i skatteförfarandelagen användas.
Är den som har rätt till återbetalning av kupongskatt skyldig att betala skatt enligt kupongskattelagen eller skatteförfarandelagen så gäller 64 kap. samt 71 kap. 2 § första stycket och 3 § SFL (27 § åttonde stycket KupL).
Vid överklagande av förvaltningsrättens och kammarrättens beslut tillämpas vissa delar av skatteförfarandelagen (30 § KupL).
Skatteförfarandelagen gäller däremot inte för uttag av kupongskatt (2 kap. 1 § 1 SFL).
Förvaltningslagen gäller vid myndigheters handläggning av ärenden.
Om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från förvaltningslagen gäller den bestämmelsen (4 § FL).
Det innebär att utöver bestämmelserna i kupongskattelagen samt angivna delar av skatteförfarandelagen så gäller vissa av förvaltningslagens bestämmelser vid handläggning av ärende om kupongskatt, t.ex. om dokumentation av uppgifter och partsinsyn.
I vissa fall kan ett beslut som är felaktigt ändras med stöd av förvaltningslagens regler.
Vid delgivning i ärende om kupongskatt tillämpas bestämmelserna i delgivningslagen.
Ärende om kupongskatt prövas av Skatteverket (6 § KupL). Det innebär att det är Skatteverket som handlägger ärenden om kupongskatt och fattar beslut om kupongskatt.
Skatteverket ska i vissa fall förelägga den som är skyldig att innehålla och betala kupongskatt, se nedan. Notera att förelägganden som avser betalning av kupongskatt inte kan förenas med vite.
Föreläggandet ska ställas till den som ska hålla inne kupongskatten.
Vem som ansvarar för att hålla inne och betala kupongskatt framgår på sidan Avstämningsbolag, värdepappersfonder och specialfonder.
I framställningen nedan används enbart begreppet värdepapperscentral men det sagda kan, beroende på omständigheterna, avse annan aktör. För att föreläggandet ska ställas till rätt person som måste därför hänsyn tas till de omständigheter som beskrivs för Avstämningsbolag, värdepappersfonder och specialfonder.
Skatteverket ska föra en särskild längd (förteckning) över utdelningsberättigade som kan antas vara skattskyldiga i de fall där utbetalning av utdelningen har skett utan att kupongskatt har hållits inne (26 § första stycket KupL). Med utdelningsberättigad menas den som har rätt att ta emot utdelning för egen del vid utdelningstillfället. Den som Skatteverket beslutar att förelägga att betala in kupongskatten enligt 11 eller 26 §§ KupL ska delges längden, se nedan. I samband med att längden delges den som föreläggs så får hen normalt ta del av de uppgifter som verket har lagt till grund för sin bedömning. Någon annan kommunikation av uppgifter behövs då inte. Om invändningar finns så kan den förelagde göra erinran hos Skatteverket (11 § KupL) samt göra en invändning mot påföringen hos Skatteverket (26 § KupL).
Om värdepapperscentralen inte har hållit inne kupongskatt fast den borde ha gjort det så ska värdepapperscentralen betala beloppet så länge men får kräva åter beloppet av den skattskyldige (10 § KupL). Skatteverket ska i en sådan situation delge värdepapperscentralen ett utdrag av en sådan längd som avses i 26 § KupL och skicka ett föreläggande till värdepapperscentralen om att betala in skattebeloppet inom två månader från att den tog del av utdraget av längden (11 § KupL). Delgivningen av längden och föreläggandet skickas lämpligen vid samma tillfälle.
Det finns inte föreskrivet inom vilken tid Skatteverket ska delge värdepapperscentralen ett utdrag ur längden samt förelägga om betalning. Den tidsbegränsning som finns för Skatteverkets möjlighet att genom föreläggande kräva betalning av innehållen skatt är den allmänna preskriptionstiden om tio år.
Motsvarande gäller för avstämningsbolag om de ansvarar för kupongskatten.
Följer värdepapperscentralen föreläggandet och betalar skatten behöver Skatteverket inte fatta något beslut.
Om värdepapperscentralen inte tycker att den ska betala skatten kan den, inom två månader från att den fick del av utdraget från längden, vända sig till Skatteverket och tala om att de inte vill betala. Skatteverket ska då pröva frågan om det är värdepapperscentralen som ska betala skatten och sen meddela ett beslut. Beslutet ska delges värdepapperscentralen och antecknas i förteckningen (längden). Om Skatteverkets beslut innebär att värdepapperscentralen ska betala in kupongskatten då ska Skatteverket på nytt förelägga den att inom viss tid betala in skattebeloppet (11 § KupL).
Om Skatteverkets beslut innebär att värdepapperscentralen inte ska betala skatten så kan Skatteverket i efterhand kräva av den som har fått utdelningen att den ska betala skatten, se nedan vid rubriken I efterhand kräva den som är utdelningsberättigad.
När utdelning har skett i utländsk valuta eller genom sakutdelning (t.ex. i form av aktier eller något annat slags värdepapper) och betalningsskyldighet föreligger enligt 8 eller 15 §§ KupL ska bolag som inte är avstämningsbolag senast en vecka efter utdelningen lämna en bestyrkt kopia till Skatteverket om de utdelade tillgångarnas värde vid utdelningstillfället. Om värdet är för lågt uppgivet ska Skatteverket meddela ett beslut om värdet och förelägga det utdelande bolaget att inom viss tid betala in den felande kupongskatten (21 § KupL). Vid försenad betalning kan en dröjsmålsavgift påföras.
Om värdepapperscentralen eller ett aktiebolag inte fullgör sin skyldighet att betala in kupongskatt inom föreskriven tid ska Skatteverket förelägga värdepapperscentralen eller aktiebolaget att inom viss tid fullgöra sin betalningsskyldighet (22 § första stycket KupL). Vem som ska hålla inne skatten beror bl.a. på vem som betalar ut utdelningen. Med uttrycket föreskriven tid menas när kupongskatten senast ska vara betald till Skatteverket (8 § andra stycket, 12 § första stycket och 15 § KupL). Det är först efter den tiden som Skatteverket ska sända ut ett föreläggande om att betalningsskyldigheten ska fullgöras.
Om kupongskatt inte har betalats inom den tid som anges i 8 och 15 §§ ska dröjsmålsavgift tas ut. Obetalda kupongskattebelopp samt dröjsmålsavgifter ska Skatteverket lämna för indrivning.
Det finns inte föreskrivet inom vilken tid Skatteverkets föreläggande om betalning kan ske. Den enda begränsning som finns är de allmänna preskriptionsreglerna.
Ett föreläggande enligt 22 § första stycket KupL om att fullgöra betalningsskyldighet får inte överklagas.
Skatteverket ska delge den utdelningsberättigade ett utdrag ur längden där hen har angetts som skattskyldig och förelägga hen att betala skattebeloppet inom två månader från den dag då den utdelningsberättigade fick del av utdraget av längden (26 § andra stycket KupL). I samband med att längden delges den som föreläggs så får hen normalt ta del av de uppgifter som verket har lagt till grund för sin bedömning. Någon annan kommunikation av uppgifter behövs då inte.
Förutsättningen är att inget annat följer av 11 § KupL (som avser då Skatteverket förelägger värdepapperscentralen att betala skatt som inte hållits inne). Möjligheten att kräva av den utdelningsberättigade att hen ska betala kupongskatten ska användas först efter att Skatteverket har försökt kräva värdepapperscentralen på att betala skatten i enlighet med 11 § KupL, se ovan. Följer den utdelningsberättigade föreläggandet så behöver Skatteverket inte fatta något beslut.
Om den utdelningsberättigade vill bestrida kravet att betala kupongskatten så ska hen inom två månader från att hen tog del av längden göra en invändning mot betalningen hos Skatteverket. Skatteverket ska ta ställning till invändningen (som t.ex. kan avse att den förelagde inte anser sig vara utdelningsberättigad) och meddelar sedan sitt beslut. Skatteverket ska delge beslutet till den som ärendet gäller och beslutet ska också antecknas i längden. Om Skatteverket finner att kupongskatt ska betalas, så ska Skatteverket på nytt förelägga den skattskyldige att inom viss tid betala skatten.
Kupongskatt som inte betalats inom den utsatta tiden ska Skatteverket lämna för indrivning (26 § tredje stycket KupL).
Det finns inte föreskrivet i kupongskattelagen inom vilken tid Skatteverket senast kan förelägga en utdelningsberättigad om betalning av kupongskatten. Den tidsbegränsning som finns för Skatteverkets möjlighet att genom föreläggande kräva utdelningsberättigad att betala skatten är den allmänna preskriptionstiden om tio år.
Har kupongskatt betalts felaktigt eller med för högt belopp kan den utdelningsberättigade begära återbetalning.
Skatteverket får förelägga aktiebolag om andra skyldigheter än sådana som avser att innehålla skatt eller betala skatt. Skatteverket ges i bestämmelsen i 23 § kupL befogenhet att förelägga bolaget vid vite att fullgöra vissa skyldigheter men kan naturligtvis i ärenden där det är lämpligt istället välja att använda ett föreläggande utan vite. Enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer kan en myndighet också formlöst ställa frågor i sådana ärenden där föreläggande skulle kunna beslutas enligt lag. Ramen för vad Skatteverket kan förelägga om ger då ramen för vad verket får fråga om. Verkets fråga ska inte gå utöver det som kan krävas vid ett föreläggande.
Om ett aktiebolag inte fullgör annan skyldighet än den att innehålla skatt eller inbetala skatt kan Skatteverket besluta att förelägga denne vid vite att fullgöra skyldigheten. Ett beslut om föreläggande som har förenats med vite gäller omedelbart (23 § KupL).
Bestämmelsen i 23 § KupL ger Skatteverket en befogenhet att använda vite när en skyldighet att lämna uppgifter inte följts. Det kan t.ex. avse skyldigheten enligt 21 § KupL att lämna in en styrkt uppgift om de utdelade tillgångarnas värde.
Om aktiebolaget inte vill följa vitesföreläggandet kan de överklaga. Frågan om vitets utdömande prövas av den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande enligt kupongskattelagen.
Skatteverket får fatta beslut om revision hos aktiebolag för kontroll av kupongskatten med stöd av 24 § KupL. Syftet med sådan revision hos aktiebolag är att kontrollera uttag av kupongskatten och då gäller dels tillämpliga bestämmelser om revision i 41 kap. SFL och dels bestämmelser om vitesföreläggande i 44 kap. SFL. I kupongskattelagen regleras särskilt att om beslut om föreläggande förenat med vite fattas i revisionen så gäller beslutet omedelbart (24 § andra stycket KupL).
Vitesföreläggande enligt skatteförfarandelagen kan t.ex. användas för att få den reviderade att fullgöra sina skyldigheter i revisionen.
Beslutet om revision får inte överklagas.